печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001070 від 09.04.2025 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001070 від 09.04.2025 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001070 від 09.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання прокурор вказує наступне.

15.08.2024 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України у кримінальному провадженні № 0000371 від 10.05.2022.

Постановою прокурора у вказаному кримінальному провадженні від 09.04.2025 матеріали досудового розслідування щодо підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виділено в окреме кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001070 від 09.04.2025.

14.04.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України у кримінальному провадженні № 0001070 від 09.04.2025.

14.04.2025 в рамках даного кримінального провадження, до ГСУ НПУ від Зазимської сільської ради Броварського району Київської області надійшла позовна заява до підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ПрАТ «КИЇВПОРТ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка № 422811987), у власності в ПрАТ «КИЇВПОРТ» перебувають:

нежитлові приміщення в літ. «А», приміщення І-го поверху, загальною площею 738.7 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

нежилий будинку, загальною площею 891.6 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 385, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Прокурор посилаэться на те, що з метою досягнення мети, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність в арешті вказаного вище майна, що належить ПрАТ «Київський Річковий порт» (код 03150071).

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Зважаючи на те, що розмір шкоди, завданий і діями підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ПрАТ «КИЇВПОРТ», згідно із заявленим цивільним позовом, складає 5 974 293 грн. 09 коп., виникла необхідність в арешті майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (за цивільними позовами).

Так, згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов) у кримінальному провадженні № 0001070 від 09.04.2025, на майно, що перебуває у власності ПрАТ «Київський Річковий порт» (), із забороною відчуження та розпорядження таким майном, а саме:

на нежитлові приміщення в літ. «А», приміщення І-го поверху, загальною площею 738.7 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

на нежилий будинок, загальною площею 891.6 квадратних метрів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 385, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1