Провадження № 11-сс/4808/239/25
Категорія ст.182 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 43 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 130204 (сто тридцять тисяч двісті чотири) гривні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_11 про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в межах кримінального провадження №0000242 та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, безпідставною. Зокрема, посилається на те, що під час розгляду клопотання слідчого в суді не були досліджені належним чином письмові докази, які долучені стороною захисту, а саме: виписка про доходи підозрюваного ОСОБА_8 та його дружини, з яких чітко вбачається, що підозрюваний отримує грошове забезпечення як працівник поліції, а його дружина допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку. Сукупний дохід родини не перевищує 30000 грн. Інших доходів ні підозрюваний, ні його дружина не мають. Сума застави повинна бути оцінена, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_8 , його активи та його взаємовідносини з іншими особами. Однак, слідчий суддя не врахував жодної із вищезазначених обставин, що призвело до встановлення надмірного для підозрюваного розміру застави.

Стверджує, що сукупністю матеріалів, доданих до клопотання та матеріалами кримінального провадження спростовуються твердження слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, згідно висновку службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР від 25.11.2024 року відносно працівника ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності не притягався, а продовжив несення служби на попередньому місці, сумлінно виконуючи свої посадові обов`язки; за період часу з 24.09.2024 року і по 17.06.2025 року жодних скарг щодо дій чи бездіяльності підозрюваного ОСОБА_8 не надходило; працівниками ТУ ДБР не зафіксовано, у передбачений чинним законодавством спосіб, незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань на користь обвинуваченого ОСОБА_8 ; з моменту події кримінального правопорушення, яке мало місце 24.09.2024 року було проведено ряд слідчих та процесуальних дій і ОСОБА_8 з`являвся за кожним викликом слідчого, прокурора та суду, надавав послідовні показання щодо події. Також судом не взято до уваги обставини. визначені в ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується по місцю несення служби, має непрацюючу дружину та малолітню дитину на утриманні.

Зважаючи на викладені обставини, відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя всупереч вимог чинного законодавства не врахував той факт, що стороною обвинувачення в повній мірі не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, зважаючи на комплексний аналіз матеріалів, які додано до клопотання, сторона захисту вважає, що всі дії ОСОБА_8 відповідали вимогам ЗУ «Про Національну поліцію», КУпАП. Фактично, в момент застосування до потерпілого фізичної сили, ОСОБА_8 вважав, що вчиняє дії, спрямовані на відвернення тяжкого злочину нападу на працівника поліції та заволодіння автоматичною зброєю працівника поліції. Отже, підозрюваний ОСОБА_8 перебував в стані необхідної оборони, що передбачено ст. 36 КК України. При цьому, суд першої інстанції не надав критичної оцінки показанням потерпілого щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень, оскільки на момент самої події останній перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,70 проміле).

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження, П`ятим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 29.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області № 45 о/с від 15.02.2021 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

У відповідності до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, а відповідно до пункту 1 примітки до статті 364 КК України, є представником влади - службовою особою.

Зазначено, що разом з тим ОСОБА_8 займаючи посаду, пов`язану із здійсненням функцій представника влади, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження, всупереч інтересам служби вчинив умисні та протиправні дії, які явно виходять за межі наданих йому владних повноважень, які супроводжувались насильством і болісними діями, за наступних обставин.

Так, 23.09.2024 поліцейський сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано- Франківській області ОСОБА_8 , відповідно до розстановки сил та засобів СРРП відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано- Франківській області, затвердженої начальником ВП № 2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області заступив на добове патрулювання в складі екіпажу на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер 0778, позивний « ОСОБА_12 » разом з інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Калуського РВП ГУНП в Івано- Франківській області ОСОБА_13 .

Близько 02 год 10 хв 24.09.2024 до відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП в Івано-Франківській області на лінію 102 поступило анонімне повідомлення, що сусіди порушують тишу в нічний час, за адресою АДРЕСА_1 . Після чого оперативним черговим на місце події скеровано наряд СРПП «Амплітуда 15» в складі поліцейського ОСОБА_8 та інспектора ОСОБА_13 .

Прийнявши вказаний виклик, екіпаж «Амплітуда 15» на службовому автомобілі марки «Renault Duster» о 02 год 25 хв 24.09.2024 прибули за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, не питаючи дозволу у користувача, увійшли в квартиру з метою з`ясування обставин адміністративного правопорушення.

Під час перебування у даній квартирі працівниками поліції встановлено особу ОСОБА_14 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та голосно викрикав, а також ОСОБА_15 , який разом з ОСОБА_16 намагалися його заспокоїти та переконували йти лягати спати.

Після чого, о 02 год 30 хв 24.09.2024 ОСОБА_14 не прислухавшись до порад ОСОБА_15 та ОСОБА_16 почав розмахувати руками та нецензурно висловлюватись, намагаючись наблизитись до працівників поліції, у зв`язку із чим інспектор поліції ОСОБА_13 вжив заходів щодо припинення протиправних діянь ОСОБА_14 знерухомивши його із застосуванням кайданок. У свою чергу поліцейський ОСОБА_8 у згаданий період часу, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, з метою завдання фізичного,болю ОСОБА_15 , явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_15 про застосування до нього фізичної сили, не висунувши для виконання будь-якої законної вимоги поліцейського, усвідомлюючи, що ОСОБА_15 жодного активного опору чи непокори або інших протиправних дій, які можуть стати підставою для застосування заходів фізичного впливу, не чинить та не буде чинити, без будь-яких законних на те підстав, застосовував до ОСОБА_15 фізичний вплив (силу) - повалив на підлогу, в ході чого ногою притиснув стегно правої ноги ОСОБА_15 до підлоги, внаслідок чого йому спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертильного перелому правої стегнової кістки із зміщенням відламків, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

11 червня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме, у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством і болісними діями, за відсутності ознак катування.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 гривень.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання частково та застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 43 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 130204 гривні, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дослідивши клопотання слідчого та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності в разі доведення його вини у суді; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, слідчий суддя правильно врахував те, що існує ризик того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та усвідомлює можливе призначення йому саме такого виду покарання в разі доведення його вини в суді. При цьому, слідчий суддя зазначив про те, що ОСОБА_8 на даний час обіймає посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. В силу виконання своїх службових обов`язків підозрюваний має широке коло знайомств, у тому числі і серед службових осіб правоохоронних органів, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи і досудового розслідування у кримінальних провадженнях. Разом з тим, ОСОБА_8 має всі можливості для залишення місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду тривалий час, в тому числі й шляхом незаконного залишення території України.

Підставами вважати, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, є те, що останній, у силу того, що обіймає посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, без обрання йому запобіжного заходу під час досудового розслідування, матиме можливість, використовуючи свій авторитет, зв`язки в правоохоронних органах, а також здобутий досвід, впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, частина із яких мешкає по сусідству із ним та знайомі йому. Також ОСОБА_8 може впливати на свідків шляхом їхнього підкупу. Це створює загрозу подальшого тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Крім того, підставами вважати, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що останній без обрання запобіжного заходу у вигляді застави та покладення на нього відповідних процесуальних обов`язків, володіючи в силу займаної посади та специфіки роботи широким колом зв`язків серед осіб із низькою соціальною відповідальністю, користуючись наявною у нього владою та авторитетом, може залучати таких осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо свідків у кримінальному провадженні, пов`язані із погрозами заподіяння шкоди або заподіянням шкоди їхньому життю, здоров`ю чи майну. Крім цього, ОСОБА_8 , як працівник поліції, в умовах воєнного стану має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї.

Твердження захисника щодо недоведеності прокурором ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , колегія суддів вважає голослівними, оскільки вони не спростовують висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи, долучені до клопотання.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, відомостей про його особу, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави що може забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді особистого зобов`язання, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя дійшов невмотивованого висновку про розмір застави.

Так, положеннями ч. 4 ст. 182 КК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів зауважує, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя бере до уваги обставини, встановлені ст.ст. 177, 178, 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, а також дані про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, не відповідають висновкам слідчого судді щодо відповідності розміру застави в межах 43 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 130204 гривень, тим ризикам, які слідчий суддя визнав доведеними.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 злочину, його тяжкість, дані про особу ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується по місцю несення служби, має непрацюючу дружину та малолітню дитину на утриманні, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700 гривень, як обґрунтованої та достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_8 змінити в частині розміру застави.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень, яку не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави у зазначеному розмірі, необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265) в національній грошовій одиниці.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5