печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4500/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження проведене неналежним чином, упереджено, не всебічно та в ході його здійснення не було встановлено всіх обставин. Вказав, що слідчим не проведено всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, не проаналізовано доводи його заяви про вчинення кримінального правопорушення, не визнано його потерпілим та не допитано як свідка. Також ОСОБА_3 зазначив, що висновки слідчого є нелогічними та такими, що не ґрунтуються на перевірці фактів, які підтверджуються доказами, та на оцінці доказів з точки зору достатності, допустимості, достовірності. Окрім того, факт оголошення заявнику підозри і факт направлення обвинувального акту до суду не може свідчити про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Заявник також зауважив, що оскаржувану постанову він отримав лише 11.10.2024, а 21.10.2024 його представник - адвокат ОСОБА_5 скерувала скаргу на вказану постанову засобами поштового зв`язку до Печерського районного суду м. Києва, відправлення отримано працівником суду 25.10.2024. Однак, 10.01.2025 у відповідь на адвокатський запит від 03.12.2024 уповноважена особа суду повідомила, що скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження на адресу суду не надходила.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 просить поновити йому процесуальний строк оскарження вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки строк пропущено з незалежних від нього причин, та скасувати оскаржувану постанову.

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , повідомлена про місце, дату та час розгляду справи шляхом скерування судової повістки на номери телефонів, наявні в матеріалах справи, в судове засідання не з`явилась. 28.04.2025 через систему «Електронний суд» направила клопотання про проведення судового засідання з розгляду скарги в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власного технічного засобу, проте в призначений для розгляду час на відеоконференцзв`язок з судом адвокат не вийшла.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_4 , повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, шляхом скерування судової повістки на офіційну електронну адресу ГСУ ДБР, в судове засідання не з`явився. Проте, 12.03.2025 подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі та відмовити в задоволенні її вимог, долучивши заперечення, в яких вказав, що дії оперативних працівників другого оперативного відділу (з дислокацією в місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі щодо написання 24.01.2023 рапортів про вчинення колишнім співробітником Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та подальшої передачі їх до другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі є цілком законними та відповідають вимогам КПК України, Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність». Слідчий також вказав, що 23.06.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, направлено до суду для розгляду по суті, тому питання допустимості доказів, здобутих 09.02.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , буде вирішуватись Жовтневим районним судом міста Запоріжжя під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім того, з Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надійшли матеріали кримінального провадження № 0000531 від 12.04.2024.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, тривалості перебування даної скарги на розгляді в суді, належного повідомлення сторін, приймаючи до уваги те, що особа, яка діє в інтересах ОСОБА_3 , не скористалась своїм правом на участь в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку, та з огляду на положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності сторін провадження.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024 у справі 757/10450/24-к, якою зобов`язано уповноважених службових осіб ТУ ДБР у м. Києві внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань /а. м. 8/.

У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначав, серед іншого, про те, що старшим слідчим СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_8 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000025, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

09.02.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження встановлено, що відомості до ЄРДР відносно ОСОБА_3 було внесено безпідставно, а точніше - внесені внаслідок завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

24.01.2023 згідно рапорту №34/17-05/23 за підписом начальника другого оперативного відділу ТУ ДБР в м. Мелітополі ОСОБА_9 , який вказав, що співробітниками другого оперативного відділу було отримано відомості щодо колабораційної діяльності колишнього співробітника Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , який під час вторгнення російських окупаційних військ здійснював підривну діяльність направлену на шкоду та територіальну цілісність України. Того ж дня надійшов рапорт слідчого вказаного органу ОСОБА_10 , який вказав, що згідно отриманої інформації ОСОБА_3 надав згоду та почав брати участь у завданнях ворожої сторони у бойових або інших підривних діях проти України, почав надавати різну допомогу представникам ворога у їх діяльності на шкоду інтересам України тощо.

26.01.2023 внесено відомості до ЄРДР за № 0000025 за вищевказаними фактами, в якому вказано, що відповідно до матеріалів другого оперативного відділу ТУ ДБР в м. Мелітополі ДБР отримано інформацію, яка вказує на можливу причетність до державної зради колишнього співробітника Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , який вчиняв діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

3 огляду на зазначене до ЄРДР відомості за нібито вчинення ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину внесені 26.01.2023 на підставі рапортів від 24.01.2023.

ОСОБА_3 вказував, що матеріали кримінального провадження №0000025 не містять жодних відомостей щодо джерела, з якого оперативні працівники могли б встановити відповідні відомості (матеріали іншого кримінального провадження, протокол допиту свідків, фото, відео участі ОСОБА_3 в підривній діяльності чи вчиненні будь-яких інших з вказаних в рапортах незаконних діянь). Заявник вказував, що зазначені дані були відсутні, як на момент порушення кримінального провадження відносно нього, так і на момент завершення досудового розслідування, що свідчить про порушення кримінального провадження уповноваженими особами ТУ ДБР в м. Мелітополі без будь-яких правових підстав, оскільки із заявою чи повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 ніхто не звертався, самостійного виявлення з будь-яких джерел не було, тому що докази цього відсутні.

Вищевказані рапорти, адресовані керівництву ТУ ДБР в м. Мелітополі, виходячи з їхнього змісту не є такими, з яких можна встановити підстави для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки в них не міститься достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Так, в рапортах від 24.01.2023 фактично викладені обставини, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій з боку ОСОБА_3 . Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст.2 КК України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Крім того, в матеріалах вказаного кримінального провадження відсутня інформація про те, з якого кримінального провадження здійснено виділення матеріалів досудового розслідування, відсутня постанова прокурора про виділення матеріалів, що слідує з Реєстру матеріалів.

09.02.2023 старший слідчий відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_8 , а також ті, хто зазначені в протоколі обшуку ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ), та ті, хто не зазначені в протоколі обшуку, близько п?яти невідомих йому осіб, що не представилися перебували за місцем його проживання під час обшуку.

Підставою для проведення обшуку була ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2023.

Так, близько 07 год. до місця його мешкання потрапило близько 12 невідомих йому осіб, які одразу розійшлися по всьому будинку, він фізично не бачив, хто де знаходився і чим займався.

Під час обшуку в рюкзаку ОСОБА_3 було виявлено: листівку щодо отримання громадянства РФ; орієнтування на 2 осіб щодо їх розшуку; знімок об?єктів інфраструктури з «Google maps».

До обшуку вказаних документів там не було і не могло бути, оскільки він щодня користувався рюкзаком і з впевненістю міг сказати де та що в ньому знаходилося. Заявник стверджував, що вказані «докази» йому підкинули до місця мешкання, ймовірно, хтось з числа осіб, що були присутні в його будинку під час обшуку.

Відтак, заявник вбачав у діях працівників другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, поєднані обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення) /а. м. 10-16/.

Так, відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з даними накладної №628 та фіскального чеку з таким же номером від 21.10.2024 у відділенні АТ «Укрпошта» працівником вказаної установи прийнято лист, відправником якого зазначено ОСОБА_3 , а отримувачем - слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до трекінг-відправлення №628 цей лист вручено за довіреністю 25.10.2024.

03.12.2024 представником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 скеровано до Печерського районного суду м. Києва адвокатський запит, в якому остання просила повідомити ПІБ судді, якому згідно з Автоматизованою системою документообігу розподілено скаргу ОСОБА_3 від 21.10.2024 на рішення слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, номер такої справи, дату, на яку призначено судове засідання, направити ухвалу про відкриття провадження, повістку про виклик до суду ОСОБА_3 та у випадку непризначення скарги до слухання повідомити причини зволікання з урахуванням положень ч. 2 ст. 306 КПК України.

27.12.2024 головою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 надано відповідь №04/5029/2024 на вказаний адвокатський запит, в якій зазначено, що згідно інформації, наданої відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (загальна канцелярія), перевіркою даних автоматизованої системи документообігу суду за період з 24.10.2024 по 27.12.2024 працівниками вказаного відділу встановлено, що скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження на адресу суду не надходила.

Таким чином, дану скаргу подано належною особою, а вищевказані обставини свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на подання цієї скарги, оскільки такий строк пропущено з поважних причин, що не залежали від волі скаржника.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 15.08.2024 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Кримінальна відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 383 КК України, настає за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 383 КК України передбачає покарання за ті самі дії, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий вказав, що 24.01.2024 старшим оперуповноваженим другого оперативного відділу (з дислокацією в місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_18 складено рапорт, в якому коротко викладені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Вказаний рапорт адресований начальнику другого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_19 . Того ж дня останній склав та подав в.о. директора ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_20 рапорт №34/17-05/23, в якому зазначив, що працівниками очолюваного ним відділу отримано відомості щодо колабораційної діяльності колишнього співробітника Бердянського ВПЕУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 , який під час вторгнення російських окупаційних військ здійснював підривну діяльність на шкоду та територіальну цілісність України. За результатами розгляду вказаних рапортів 26.01.2023 до ЄРДР внесені вищевказані відомості за №0000025.

09.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 08.02.2023 старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією і місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 із залученням інших працівників цього управління та співробітників Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за адресою проживання ОСОБА_3 проведено обшук та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

10.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного сулу міста Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Крім того, ухвалою слідчого судді вказаного суду від 13.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування письмового повідомлення про підозру, а 20.06.2023 йому повідомлено про нову підозру за ч. 2 ст. 111 КК України.

23.06.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000025 за вищевказаним обвинуваченням ОСОБА_3 скеровано до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. На даний час розгляд кримінального провадження триває.

Твердження заявника про вчинення старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 та іншими учасниками слідчої дії 09.02.2023 саме під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, а саме завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, поєднане з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині зі штучним створенням доказів обвинувачення, також не знайшло свого підтвердження під час досудового розслідування №0000025, яке було розпочато 26.01.2023, а обшук проводився 09.02.2023, відтак ні старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 , ні інші учасники вищевказаної слідчої дії не можуть бути суб?єктами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, так як вони фізично не могли повідомити про вчинення кримінального правопорушення пізніше, ніж відомості про нього були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань /а. п. 155-163/.

В матеріалах кримінального провадження № 0000531 наявна постанова про доручення проведення окремих слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, якою доручено слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, провести окремі слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №0000531 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, а саме допитати в якості свідків наступних осіб:

- начальника Другого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, полковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_19 ;

- старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_22 ;

- старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 .

Під час допиту необхідно з?ясувати обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 від 16.02.2024, копія якої додається до цієї постанови /а. п. 48, 49/.

Крім того, під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слідчим скеровано до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, лист, в якому слідчий просив направити до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 0000025 від 26.01.2023, а саме :

- рапорти, на підставі яких 26.01.2023 до ЄРДР внесені відомості за № 0000025;

- витяг з ЄРДР № 0000025;

- повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000025;

- документи сторони захисту щодо оскарження повідомлення про підозру та постановлені за результатами їх розгляду рішення слідчих суддів;

- ухвали про обрання та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 ;

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000025 /а. п. 50/.

Після цього слідчим отримано копії вищевказаних документів /а. п. 51/.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту свідків: заступника директора ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_19 , слідчого вказаного органу ОСОБА_8 , які заперечили проти вчинення будь-яких кримінально-протиправних дій відносно ОСОБА_3 /а. п. 52-56, 58-61/.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_22 , який станом на 24.01.2023 перебував на посаді старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі, на даний час не проходить службу в ТУ ДБР у м. Мелітополі та можливо працює у Бюро економічної безпеки та постійне місце роботи якого знаходиться у м. Києві /а. п. 57/.

Таким чином, слідчий отримав копії процесуальних документів, які були необхідні для перевірки деяких доводів заявника, виконав ряд певних процесуальних дій, однак, не перевірив доводи заявника в повному обсязі.

Так, 03.06.2024 слідчим в даному кримінальному провадженні винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у провадженні, а ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2024 у справі № 757/28007/24-к відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на вказану постанову /а. п. 38, 39, 47/.

Поряд з тим, незважаючи на відмову визнання ОСОБА_3 потерпілим, слідчим під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не допитано ОСОБА_3 в якості свідка та залишено поза увагою те, що у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2024 заявник вказував, що був присутнім під час вчинення відносно нього дій, які він вважає кримінально-протиправними. Місцезнаходження ОСОБА_3 відоме слідчому, відомості про протилежне відсутні, а в оскаржуваній постанові слідчий не наводить мотивів, виходячи з яких допит заявника був неможливим.

Також в ході здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не допитано старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (на той час), розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_22 . Так, в матеріалах кримінального провадження наявний вищевказаний лист, в якому йдеться про те, що цей оперуповноважений на даний час не працює в ТУ ДБР у м. Мелітополі, ймовірно працює у Бюро економічної безпеки та постійне місце роботи якого знаходиться у м. Києві. Однак, слідчим не вжито жодних дій спрямованих на ініціювання допиту вказаного оперуповноваженого, а інформація про те, що він працює в іншому правоохоронному органі в м. Києві не свідчить про наявність непереборних перешкод його допиту. Крім того, орган досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, територіально розташований у м. Києві, що в свою чергу свідчить про реальну можливість встановити місцезнаходження ОСОБА_22 та допитати його з приводу викладених у заяві від 16.02.2024 обставин.

У своїй заяві від 16.02.2024 заявник вказував про те, що 09.02.2023 під час проведення обшуку за місцем його проживання були присутні старший слідчий відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі, ОСОБА_8 , а також ті, хто зазначені в протоколі обшуку ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ), та ті, хто не зазначені в протоколі обшуку, близько п?яти невідомих йому осіб, що не представилися.

Однак, в ході досудового розслідування допитано лише ОСОБА_19 та ОСОБА_8 та не зазначено, які дії вживалися з метою допиту інших осіб ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ), чи були перешкоди у встановленні місцезнаходження цих осіб та їх допиті, а також не надано доручення проведення окремих слідчих (розшукових) дій у встановленому КПК України порядку, з метою отримання показань від зазначених осіб. Також слідчим не вжито заходів, спрямованих на встановлення інших осіб, які перебували за місцем проживання заявника під час проведення обшуку (09.02.2023).

Слідчий суддя зауважує, що у своїй заяві від 16.02.2024 заявник посилався на те, що в ході проведення обшуку йому підкинули листівку щодо отримання громадянства РФ; орієнтування на 2 осіб щодо їх розшуку; знімок об?єктів інфраструктури з «Google maps», а тому допит присутніх під час проведення вказаного обшуку осіб має суттєве значення для комплексної перевірки доводів ОСОБА_3 .

Слід зауважити, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слідчим фактично не вжито жодних заходів з метою встановлення факту чи дійсно була подія злочину, вчинення якого інкримінують ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000025 від 26.01.2023, зокрема, чи існували підстави для внесення відомостей в ЄРДР за № 0000025. Ці доводи були основоположними у заяві ОСОБА_3 від 16.02.2024 і саме на незаконність дій працівників органу досудового розслідування в аспекті безпідставності внесення вищевказаних відомостей посилався заявник в обґрунтування вищевказаної заяви. Отримання слідчим в межах даного кримінального провадження копій рапортів, які були підставою для внесення відомостей до ЄРДР за № 0000025, не свідчать про належну перевірку доводів заявника.

Крім того, на даний час, як вказують сторони, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000025 перебуває на стадії судового розгляду, а тому винуватість заявника у вчиненні інкримінованого йому злочину на даний час не доведена.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а тому посилання слідчого в оскаржуваній постанові на зазначені обставини в мотивування обґрунтованості інформації, наявної у вищевказаних рапортах працівників органу досудового розслідування, є безпідставним.

Де-факто, доводи ОСОБА_3 не були перевірені органом досудового розслідування, а питання, винесені заявником та за якими здійснювалося досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, - залишились без відповідей.

Із вказаного можна зробити висновок, що слідчий не організував належним чином досудове розслідування означеного кримінального провадження, не перевірив доводи заявника у повному обсязі.

Слідчий суддя зауважує, що в резолютивній частині постанови слідчий не вказав, в діях яких саме осіб він встановив відсутність складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 12.04.2024 не можна вважати проведеним повно, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення всіх обставин описаних заявником подій, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на звернення зі скаргою на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження №0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження № 0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, - скасувати.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження №0000531, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2024, направити до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1