ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2055/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. cлідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002710 від 16.07.2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002710 від 16.07.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002710 від 16.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим маючи не непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків не зробив на шлях виправлення не став, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності при наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 16.07.2025 близько 06 год. 50 хв. перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Фірмова мережа Київхліб» , який розташований за адресою: м. Київ, вул. Харченка, 41, побачив мобільний «SAMSUNG A24», який знаходився на прилавку біля каси зі сторони продавця, в цей час у останнього виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись та переконавшись що за його злочинними діями продавчиня не спостерігає, а відвідувачі відсутні, проник за прилавок де, шляхом вільного доступу, взяв мобільний телефон марки «SAMSUNG A24», який належить ОСОБА_7 після чого поклав його до особистого одягу.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон марки «SAMSUNG A24» з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.

Вказані вище протиправні дії ОСОБА_4 , кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: - 27.02.2004 Сніжнянським міським судом Донецької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підстав ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; - 15.06.2005 Сніжнянським міським судом Донецької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, та 19.10.2006 іспитовий строк скасовано. (Прибув до місця позбавлення волі 19.07.2007 і був звільнений 19.10.2009); - 15.12.2017 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі; - 06.05.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі (звільнився 20.03.2020); - 30.09.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; (Прибув до місця позбавлення волі 08.12.2020 і був звільнений 07.08.2023).

Крім того 07.08.2024 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України; 28.01.2025 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України; 20.02.2025 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - заявою про кримінальне правопорушення; -протоколом допиту потерпілого; - протоколами огляду відеозапису; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Виходячи із вищевикладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема з метою запобігання спробам останнього: - переховуватись від органів досудового розслідування та суду; - незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У підтвердження висновку про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду необхідно зазначити наступне.

Так, зокрема про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме, позбавлення волі на строк до 8 років. Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому її необхідно оцінювати у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на потерпілу необхідно зазначити наступне.

Так, ОСОБА_4 знаючи місце проживання потерпілої по даному кримінальному провадженню, тому, перебуваючи на волі, останній з метою зміни чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин ризик впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.

Поряд з цим варто враховувати те, що підозрюваний може використовувати свій вплив, маючи зв`язки та відповідний авторитет, на потерпілу у кримінальному провадженні та намагатися узгодити їх покази, з тим щоб вони відповідали його інтересам.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином у результаті обізнаності ОСОБА_4 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, він може шляхом погроз, підкупу або іншим чином впливати на свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які ще не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

У підтвердження висновку про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно зазначити наступне.

Так, ОСОБА_4 є раніше судимою особою також за майнові злочини.

Відповідно до вимоги про судимість останній притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: - 27.02.2004 Сніжнянським міським судом Донецької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підстав ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; - 15.06.2005 Сніжнянським міським судом Донецької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, та 19.10.2006 іспитовий строк скасовано. (Прибув до місця позбавлення волі 19.07.2007 і був звільнений 19.10.2009); - 15.12.2017 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років обмеження волі; - 06.05.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі (звільнився 20.03.2020); - 30.09.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; (Прибув до місця позбавлення волі 08.12.2020 і був звільнений 07.08.2023);

Крім того: 07.08.2024 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України; 28.01.2025 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України; 20.02.2025 до Дарницького районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення є умисним, що свідчить про усвідомлення останнім своєї протиправної діяльності унеможливлення стверджувати про помилковість обраного шляху.

Тому, враховуючи перелічені ризики вважаю, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, так як останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КПК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, зокрема, спілкуванню з свідками та потерпілими, а також переховуванню від органів досудового розслідування та суду.

Також, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відповідні заяви не подавали.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останній не зможе перешкодити переховування від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти спілкуванню з свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, суспільний резонанс вказаного кримінального провадження слідчий вважає, що розмір застави ОСОБА_4 необхідно визначити на розсуд суду.

Враховуючи викладене, просить слідчого суддю застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого з підстав викладених у ньому та просив задовольнити, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання, вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту частини 1 статті 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України. Яка передбачає, що клопотання про застування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002710 від 16.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 4).

16.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано, у порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у скоєнні злочину (а.с. 19-20).

16.07.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 21-22).

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами, а саме: протоколом допиту потерпілого від 16.07.2025 року (а.с. 7-8), протоколом огляду відеозапису від 16.07.2025 року (а.с. 9), протоколом огляду мобільного телефону від 17.07.2025 року (а.с. 11-12), висновком експерта № 1919/25 від 17.07.2025 року за результами проведення судово-товарознавчої експертизи (а.с. 16-18), протоколом допиту підозрюваного від 16.07.2025 року (а.с. 23-24), та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, тяжкість покарання та його невідворотність можуть спонукати останнього до зміни місця перебування, а також, як свідчать обставини провадження, ОСОБА_4 має реєстрацію у місті Сніжне Донецької області, яке на даний час знаходиться на тимчасово не підконтрольний українській владі території, у місті Києві свого житла не має, у нього відсутні будь-які соціально стримуючі фактори, як то сім`я, місце роботи чи навчання, а тому наявні всі передумови для його ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Що стосується посилання слідчого на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілу, знаючи місце її проживання, то слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні даний ризик не знайшов свого підтвердження. Слід зазначити, що наявність в підозрюваного інформації про місце проживання потерпілої само собою не підтверджує ризик незаконного впливу на неї.

Крім того, прокурором було доведено існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, що передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в якому підозрюється ОСОБА_4 , оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку та схильний до вчинення корисливих злочинів.

Суд враховує характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану.

Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доказів, які б вказували на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт, може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки в судовому засіданні доведено необхідність застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, останньому також підлягає визначення розміру застави в порядку передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість вчиненого правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у розмірі 121 120,20 грн. у національній грошовій одиниці, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя покладає на підозрюваного наступні обов`язки: 1. прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4. утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5. здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176,177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві майор поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002710 від 16.07.2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.09.2025 року включно, з утриманням у ДУ Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 16.07.2025 року з 13 год. 15 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA1012089, призначення платежу - застава.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. Утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Копію ухвали вручити негайно підозрюваному, захиснику, прокурору та направити для виконання в Державну установу "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 22.07.2025 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1