Справа№621/1428/25
Провадження №1-кс/621/268/25
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2025 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

29.05.2025 дізнавач СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000 від 10 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон Iphone 13, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 та сім-карта "Vodafone"НОМЕР_3 ; банківські картки: АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 10 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

29 травня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видала мобільний телефон: Iphone 13, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 та сім-карта "Vodafone"НОМЕР_3 ; банківські картки АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , які її належать.

Постановою про визнання речових доказів від 29 травня 2025 року, вищевказаний мобільний телефон з сім картою та банківські картки вилучені в ході обшуку визнано речовим доказом рамках кримінального провадження № 0000053.

Дізнавач у судове засідання не прибув в клопотанні просив проводити судове засідання за його відсутності, на задоволенні наполягав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому.

Власники майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду, письмових заперечень з приводу клопотання до суду не надходило.

Неявка учасників не перешкоджає проведенню розгляду клопотання.

Враховуючи незаявлення прокурором клопотання про фіксування, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 10 травня 20255 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України; копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.05.2025; копію протоколу допиту потерпілого від 12.05.2025; копію протоколу обшуку від 29.05.2025; копію постанови про визнання речових доказів від 29.05.2025; копію письмових пояснень ОСОБА_5 від 29.05.2025.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України.

Відсутні підстави вважати, що майно щодо якого вимагається арешт, вилучено з порушенням процесуальних норм.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 107, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, користування та розпорядження, на вилучені в ході обшуку 29.04.2025, за адресою: АДРЕСА_1 :

- Iphone 13, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 та сім-карта "Vodafone"НОМЕР_3 ;

- банківські картки: АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно дізнавачем СД відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: