ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/477/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прощуради Кобелянського району, Полтавської області, громадянки України, яка має вищу освіту, не працює, одружена, має чотирьох дітей 2007, 2009, 2012, 2018 років народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судима 28.05.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 51 000 грн; Полтавським апеляційним судом 21 листопада 2022 року зач.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки; 21 листопада 2023 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.4 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 01.07.2021 о 15 год. 14 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виконуючи обов`язки бухгалтера у ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), діючи умисно, повторно, використовуючи повноваження із здійснення організації бухгалтерського обліку на підприємстві, забезпечення введення грошових коштів юридичної установити від їх нарахування до подання звітності, виконання перерахування коштів, шляхом використання системи клієнт - банк, всупереч інтересам служби, умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами, які належать ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), а саме здійснила незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, перерахувавши грошові кошти у загальній сумі 28 500 грн. 00 коп. з рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунок ТОВ «Лівайн торг» () НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Державний ощадний банк України», зазначивши призначення платежу «договір 34 Б.Л. 22916.67 грн.», після чого звернулася до ТОВ «Лівайн торг» (), використавши особисті дані іншої фізичної особи, отримала продукцію у виді паливних талонів та паливних карток придбаних на вказані грошові кошти зазначені вище.

Тим самим, ОСОБА_4 за відсутності підстав для здійснення переказу грошових коштів у розмірі 28 500 грн. 00 коп. на рахунок ТОВ «Лівайн торг» (), шляхом обману заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд, завдавши майнової шкоди ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» () на суму 28 500 грн. 00 коп.

Окрім того, ОСОБА_4 , 01.07.2021 о 15 год. 25 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виконуючи обов`язки бухгалтера у ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), діючи умисно, повторно, використовуючи повноваження із здійснення організації бухгалтерського обліку на підприємстві, забезпечення введення грошових коштів юридичної установити від їх нарахування до подання звітності, виконання перерахування коштів, шляхом використання системи клієнт - банк, всупереч інтересам служби, умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами, які належать ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), а саме здійснила незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, перерахувавши грошові кошти у загальній сумі 12 590 грн. 00 коп. з рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунок ТОВ «Лівайн торг» () НОМЕР_3 , відкритий у АТ «Державний ощадний банк України», зазначивши призначення платежу «договір 34 Б.Л., 12 590.00 грн.», після чого звернулася до ТОВ «Лівайн торг» (), використавши особисті дані іншої фізичної особи, отримала продукцію у виді паливних талонів та паливних карток придбаних на вказані грошові кошти зазначені вище.

Тим самим, ОСОБА_4 за відсутності підстав для здійснення переказу грошових коштів у розмірі 12 590 грн. 00 коп. на рахунок ТОВ «Лівайн торг» (), шляхом обману заволоділа ними та розпорядилася на власний розсуд, завдавши майнової шкоди ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» () на суму 12 590 грн. 00 коп.

Окрім того, ОСОБА_4 , 01.07.2021 о 15 год. 14 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виконуючи обов`язки бухгалтера у ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), діючи умисно, повторно, використовуючи повноваження із здійснення організації бухгалтерського обліку на підприємстві, забезпечення введення грошових коштів юридичної установити від їх нарахування до подання звітності, виконання перерахування коштів, шляхом використання системи клієнт - банк, всупереч інтересам служби, умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, підробила платіжне доручення N? 2004 від 01 липня 2001 року, яке використала для особистого збагачення, а саме внесла в нього неправдиві відомості, зазначивши що рахунок НОМЕР_2 , належить ТОВ «ЛГ», в той час як він належить ТОВ «Лівайн торг» ().

Окрім того, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виконуючи обов`язки бухгалтера у ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» (), діючи умисно, повторно, використовуючи повноваження із здійснення організації бухгалтерського обліку на підприємстві, забезпечення введення грошових коштів юридичної установити від їх нарахування до подання звітності, виконання перерахування коштів, шляхом використання системи клієнт - банк, всупереч інтересам служби, умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, підробила платіжне доручення N? 2003 від 01 липня 2021 року, яке використала для особистого збагачення, а саме внесла в нього неправдиві відомості, зазначивши що рахунок НОМЕР_3 , належить ТОВ «Тедіс», в той час як він належить ТОВ «Лівайн торг» ().

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та вчинила незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018); повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та вчинила незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018); підробку та використання документів на переказ, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України; підробку та використання документів на переказ, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину визнала повністю, суду пояснила, що перебувала у фактичних трудових відносинах з ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» на посаді бухгалтера. Так, виконуючи обов`язки бухгалтера, перевела з банківського рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» на банківський рахунок ТОВ «Лівайн торг» грошові кошти у сумі 12000 грн та 28500 грн., як оплату за картки на бензин. Доступ до рахунків надала дружина потерпілого. Після того як ОСОБА_9 отримала картки на бензин, вони були заблоковані на третій день. У вчиненому каялася та просила суворо не карати. Крім того, запевнила, що готова відшкодувати шкоду в повному розмірі.

Вина обвинуваченої ОСОБА_9 в повній мірі підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що його дружина була власницею ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ», а він директором даного товариства. ОСОБА_9 прийшла влаштовуватися на посаду бухгалтера, якій було частково надано доступ до банківських рахунків. Факт шахрайських дій ОСОБА_9 вони виявили після того, як їм зателефонували постачальники та повідомили, що їм кошти не надходили. Після чого, потерпілий відразу зателефонував ОСОБА_9 , щоб вирішити дане питання, яка повідомила, що все владнає, однак більше до них так і не з`явилася. ОСОБА_9 перевела грошові кошти їхнього товариства на рахунок ТОВ «Лівайн торг», при цьому підмінивши в платіжках номер рахунку. Обвинувачена паралельно працювала з ТОВ «Лівайн торг», представившись їм іншою особою та надала документ, на підтвердження її особи підроблений паспорт, повідомила, що це її гроші надійшли їм на рахунок та забрала талони на бензин. Після того, як виявили зникнення коштів, потерпілий спілкувався з обвинуваченою, яка запевнила, що виправить ситуацію, проте шкоду їм так і не відшкодувала. ОСОБА_10 вважає, що обвинувачена заслуговує на суворе покарання, оскільки вона систематично вчиняє шахрайські дії. Крім того, потерпілий повідомив суду, що документи, на підставі яких її працевлаштували у ТОВ «Фенікс Плюс ЛГ» вона знищила.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що являється генеральним директором ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ». ОСОБА_9 проходила у них стажування на посаду бухгалтера та заволоділа в цей час грошовими коштами товариства шахрайським шляхом. Так, обвинувачена, якій свідок шляхом введення паролю надала доступ до рахунків ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ», через «Приват24 для бізнесу», змінила вручну рахунок та 01.07.2021 перевела кошти у сумі 28500 грн та 12590 грн на рахунок ТОВ «Лівайн торг». При цьому не змінювала назву отримувача та вказала свій власний договір в призначені платежу. 02.07.2021 свідку зателефонували постачальники, яким призначались дані кошти, та повідомили, що гроші їм не надходили. Після перевірки з`ясувалося, що обвинувачена користувалась послугами з ТОВ «Лівайн торг». Про кошти, які були переведенні на їх рахунок від ТОВ «Фенікс плюс ЛГ» ОСОБА_9 їм повідомила неправдиву інформацію, що начебто це вона перевела свої кошти і отримала у них талони на пальне.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що працювала в ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» на посаді товарознавця. ОСОБА_9 у них виконувала роботу бухгалтера та через декілька днів після того як вона стала працювати з каси почали зникати кошти. Обвинувачена здійснювала оплату за товари з ноутбука, де була відкрита система «Приват24 для бізнесу» із збереженими реквізитами контрагентів, доступ до якої мали директор. Після того, як ОСОБА_9 влаштувалася на роботу, вона перевела кошти на рахунок ТОВ «Лівайн торг». 02.07.2021 зателефонували постачальники, яким призначались дані кошти, та повідомили, що гроші їм не надходили. Раніше ніколи не виникало помилок з рахунками постачальників.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працювала бухгалтером ТОВ «Лівайн торг». ОСОБА_9 , яка представилася їм як ОСОБА_14 та надала паспорт на це ім`я, спочатку оплачувала талони на пальне як фізична особа. Через деякий час на їх рахунок надійшли кошти з невідомого рахунку, як потім з`ясувалося з ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» про оплату талонів на пальне. Разом з тим, ОСОБА_9 повідомила, що ці кошти надійшли від неї, при цьому вказала номер рахунку та договору та протягом тиждня обіцяла, що надасть відповідні документи. ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» не було клієнтом ТОВ «Лівайн торг». Після надходження коштів, свідок дистанційно «залила» паливо на талони, частину яких отримала ОСОБА_9 ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» звернулося до ТОВ «Лівайн торг» з вимогою повернення коштів та після проведення перевірки, талони на пальне, які обвинувачена не встигла отримати, були заблоковані головним бухгалтером фірми.

Крім зазначених вище показань обвинуваченої, потерпілого та свідків стороною обвинувачення надано на підтвердження винуватості ОСОБА_9 наступні письмові докази:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.07.2021, відповідно до якого помічник оперуповноваженого Дарницького УП ГУ НП у м. Києві прийняв усну заяву від ОСОБА_8 про те, що в період часу з 15-14 год. по 15-25 01.07.2021, особа на ім`я ОСОБА_15 т. НОМЕР_4 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі близько 52 тис. грн (т. 1 а.с. 160);

-копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» являється ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 161);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.07.2021 та довідку до протоколу, відповідно до яких старший оперуповноважений Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_8 4 фотознімки для впізнання, з яких під №2 впізнав ОСОБА_9 , яка працювала на посаді бухгалтера та викрала з банківського рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» грошові кошти (т. 1 а.с. 163-166);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2021 та довідку до протоколу, відповідно до яких старший оперуповноважений Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, пред`явив свідку ОСОБА_11 4 фотознімки для впізнання, з яких під №2 впізнала ОСОБА_9 , яка працювала на посаді бухгалтера та викрала з банківського рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» грошові кошти (т. 1 а.с. 168-172);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2021 та довідку до протоколу, відповідно до яких старший оперуповноважений Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, пред`явив свідку ОСОБА_12 4 фотознімки для впізнання, з яких під №2 впізнала ОСОБА_9 , яка працювала на посаді бухгалтера та викрала з банківського рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» грошові кошти (т. 1 а.с. 174-177);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2021 та довідку до протоколу, відповідно до яких старший оперуповноважений Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, пред`явив свідку ОСОБА_13 4 фотознімки для впізнання, з яких під №1 впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка представилася ОСОБА_14 та надала паспорт і 01.07.2021 близько 16-45 год. отримала паливні талони АЗК «ANP», що за адресою: м. Київ, просп. Бажана 4 (т. 1 а.с. 178-181);

-скріншот листування із застосунку «Viber», відповідно до якого у період з 15.06.2021 по 07.07.2021 ОСОБА_9 , яка представилася як ОСОБА_14 , замовляла талони на паливо та була ознайомлена з листом ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» про повернення коштів (т. 1 а.с. 182-185);

-лист ТОВ «Лівайн торг» від 16.08.2021 №16/08-01, відповідно до якого товариство підтвердило, що від ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» надійшли грошові кошти по видатковій накладній №0076/000853 від 01.07.2021 становила 28500 грн, призначення платежу було зазначено «договор 4 Б.Л. 22916,67 грн, ПДВ - 20 % 4583,33 грн. У сумі 23750 грн, ПДВ - 20 % 4750,00 грн». 01.07.2021 по видатковій накладній №0076/000853 було здійснено відвантаження продукції на суму 28427 грн ОСОБА_14 на підставі пред`явленого оригіналу рахунку-фактури №0076/0001344 від 01.07.2021 та паспорта громадянина України виданого на її ім`я. Відвантаження продукції було здійснено на торговій точці №76 м. Київ просп. Бажана 4, бухгалтером ОСОБА_13 . Частина талонів були авторизовані в період з 02.07.2021 по 08.07.2021. Паливні талони на паливні картки були видані ОСОБА_14 на підставі пред`явлених оригіналу рахунку-фактури №0076/0001344 від 01.07.2021 та паспорта громадянина України виданого на її ім`я. ОСОБА_4 та ОСОБА_14 являються клієнтами ТОВ «Лівайн торг», як фізичні особи (т. 1 а.с. 186-186а);

-копію видаткової накладної №0076/0001344 від 01.07.2021, відповідно до якої ОСОБА_14 отримала скретч-карти на дизпаливо, бензин та газ нафтовий скраплений на загальний об`єм 1060 л на суму 28427 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 187);

-копію специфікації №0076/0000853-С, відповідно до якої бухгалтер ОСОБА_13 відвантажила ОСОБА_14 1060 л палива на скретч-карти (т. 1 а.с. 188);

-копію платіжного доручення №2003 від 01.07.2021, відповідно до якого ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» перерахувало на рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 28500 грн, призначення платежу «договор 4 Б.Л. 22916,67 грн, ПДВ - 20 % 4583,33 грн. У сумі 23750 грн, ПДВ - 20 % 4750,00 грн» (т. 1 а.с. 189);

-копію паспорта серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_14 та копію паспорта № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 189а-190);

-копію видаткової накладної №0076/0001973 від 21.12.2020 та специфікації №0076/0001973-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» газ нафтовий скраплений на загальну суму 6225 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 191-192);

-копію видаткової накладної №0076/0001977 від 22.12.2020 та специфікації №0076/0001977-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» дизпаливо на загальну суму 28702,50 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 192а-193);

-копію видаткової накладної №0076/0001980 від 22.12.2020 та специфікації №0076/0001980-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» дизпаливо на загальну суму 3547,50 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 193а-194);

-копію видаткової накладної №0076/0001991 від 23.12.2020 та специфікації №0076/0001991-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» газ нафтовий скраплений на загальну суму 24900 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 195-196);

-копію видаткової накладної №0076/0001998 від 28.12.2020 та специфікації №0076/0001998-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» дизпаливо на загальну суму 7310 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 196а-197);

-копію видаткової накладної №0076/0002002 від 28.12.2020 та специфікації №0076/0002002-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» дизпаливо на загальну суму 27520 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 198-199);

-копію видаткової накладної №0076/0002013 від 29.12.2020 та специфікації №0076/0002013-С, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала від ТОВ «Лівайн торг» дизпаливо на загальну суму 26230 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 200-201);

-копію платіжного доручення №2004 від 01.07.2021, відповідно до якого ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» перерахувало на рахунок № НОМЕР_3 ТОВ «Лівайн торг» грошові кошти у сумі 12590 грн, призначення платежу «договор 4 Б.Л. 22916,67 грн, ПДВ - 20 % 4583,33 грн. У сумі 10491,67 грн, ПДВ - 20 % 2098,33 грн» (т. 1 а.с. 202);

-копію платіжного доручення №2003 від 01.07.2021, відповідно до якого ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» перерахувало на рахунок № НОМЕР_2 ТОВ «Лівайн торг» грошові кошти у сумі 28500 грн, призначення платежу «договор 4 Б.Л. 22916,67 грн, ПДВ - 20 % 4583,33 грн. У сумі 23750 грн, ПДВ - 20 % 4750,00 грн» (т. 1 а.с. 203);

-копію заключної виписки з рахунку ТОВ «ФЕНІКС ПЛЮС ЛГ» № НОМЕР_1 за період з 01.07.2021 по 26.07.2021, відповідно до якої 01.07.2021 о 15-15 год. з даного рахунку було перераховано грошові кошти у сумі 28500 грн на рахунок № НОМЕР_2 та о 15-25 год. грошові кошти у сумі 12590 грн на рахунок № НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 204-213).

Крім того, в судовому засіданні досліджено характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 , а саме: вимогу про наявність судимостей від 10.11.2021, відповідно до якої ОСОБА_4 неодноразово засуджена за ст. 190 КК України; довідку №454024 від 15.11.2021, відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога не перебуває; копію вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.05.2021, копію вироку Полтавського апеляційного суду від 21.11.2022 року, копію вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.11.2023 року.

Зазначені вище докази, суд визнає достовірними, належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як то час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, особу, що їх вчинила, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів у порядку встановленому КПК України.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів, які визнані судом належними та допустимими.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018); повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018); підробка та використання документів на переказ, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України; підробка та використання документів на переказ, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 191 КК України, суд вважає неспроможними з огляду на наступне.

Так, при вчиненні шахрайства, суб`єктом злочину виступає будь-яка фізична осудна особа, тоді як при вчиненні привласнення, розтрати та заволодіння майном, шляхом зловживання службовим становищем - лише спеціальний суб`єкт, тобто матеріально-відповідальна особа. Згідно обставин даного кримінального провадження ОСОБА_4 фактично проходила у товаристві стажування та здійснювала роботу бухгалтера. Доказів, що вона офіційно працювала бухгалтером суду надано не було, отже вона не може вважатися матеріально-відповідальною особою. Слід зауважити, що при вчиненні привласнення, розтрати та заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем майно вже перебуває у віданні правопорушника. Це означає, що винна особа ним заволодіває без участі потерпілого, через зловживання своїм становищем. Разом з тим, в даному кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_4 самостійно не могла здійснити операції з рахунками, оскільки не мала доступу до них.

Те, що обвинувачена ОСОБА_4 не мала вільного доступу до банківського рахунку підтверджується поясненнями потерпілого, обвинуваченої та свідка ОСОБА_11 , з яких видно, що доступ надавався генеральним директором товариства ОСОБА_11 шляхом введення логіну і паролю облікового запису сервісу «Приват24 для бізнесу». Тобто, грошові кошти не перебували у віданні ОСОБА_4 , а доступ до них надавався потерпілою стороною. Таким чином, довіряючи обвинуваченій, як особі, яка хотіла працювати у товаристві їй надали доступ до рахунків товариства, шляхом введення логіну і паролю і після цього, зловживаючи довірою, ОСОБА_4 вчинила шахрайські дії з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

Той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 частково повернула потерпілому суму завданого збитку (а.п.150 т.2), суд не може визнати обставиною, що пом`якшує покарання з підстав, зазначених судом нижче.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Верховний Суд, який у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте визнання своєї провини у вчиненому, осуд своєї поведінки, намагання особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки скоєного.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Так, в матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані, які б підтверджували дійсне, відверте щире каяття ОСОБА_4 з приводу скоєного та її бажання виправити наслідки скоєного. Суд зауважує, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення у 2021 році і з того часу жодних дій, які б свідчили про її бажання усунути негативні наслідки від своїх дій вона не вчиняла.

Щире каяття слід відрізняти від визнання провини з метою створити формальні підстави для пом`якшення кримінальної відповідальності. Не заперечення і визнання обвинуваченою ОСОБА_4 об`єктивного розвитку подій автоматично не свідчить про її щире каяття, бажання повністю відшкодувати шкоду потерпілому, про відвертий осуд своєї поведінки і відповідне суб`єктивне ставлення до вчиненого.

Навпаки, пасивна позиція ОСОБА_4 на протязі всього судового розгляду, починаючи з листопада 2021 року щодо відшкодування завданих збитків у повному обсязі, свідчить про відсутність у обвинуваченої щирого жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття. Крім того, судом враховується, що ОСОБА_4 ухилялася від суду та перебувала у розшуку з 18.08.2022 по 07.11.2023. Під час судового розгляду у травні 2024 року (а.п.151-154 т.1) обвинувачена переконала суд, що готова повністю відшкодувати потерпілому шкоду, однак часткове відшкодування зробила лише 01.09.2025 року, пояснивши такий тривалий термін відсутністю грошей. Судом також враховується і намагання обвинуваченої ввести в оману суд, надаючи через захисника квитанцію про начебто відшкодовану шкоду потерпілому (а.п.147 т.2 ) і лише коли потерпілий у судовому засіданні спростував надходження на його рахунок грошей, надавши виписку з банку (а.п.149 т.2), обвинувачена повідомила суду, що в неї не вийшло перерахувати потерпілому гроші.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених нею кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; її ставлення до вчиненого; процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження; дані про її особу, зокрема: не заміжня, офіційно не працює (не має стабільного джерела доходу), має чотирьох дітей, при цьому, з відповіді начальника служби у справах дітей від 24.11.2023 року видно, що фактично з ОСОБА_4 проживає лише малолітній Матвій, а інші діти живуть з батьком. У разі відсутності ОСОБА_4 догляд за малолітнім сином Матвієм здійснюють або його батько ОСОБА_17 або її мати ОСОБА_18 (а.п.127 т.1); під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше судима за заволодіння чужим майном шляхом обману, на шлях виправлення не стала та вчинила новий злочин проти власності; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини.

Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченої до вчиненого, а також даних про її особу, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1, ч.4 ст.70 КК України.

Також суд зауважує, що ухвалою суду від 07 листопада 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави і 08.11.2023 застоводавцем ОСОБА_19 було внесено заставу за ОСОБА_4 та останню 09.11.2023 року звільнено з-під варту під заставу у розмірі 134 200 гривень (а.п.123,148-149 т.1).

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В ч.3 ст.182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню обвинуваченим покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється чи обвинувачується.

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому, застава є безстроковим запобіжним заходом, а тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

В даному кримінальному провадженні судом встановлена недобросовісна поведінка обвинуваченої ОСОБА_4 під час судового розгляду та зловживання нею своїми процесуальними правами під час перебування на альтернативному запобіжному заході у виді застави. Зокрема, обвинувачена ОСОБА_4 , неодноразово не з`являлася у судові засідання, не повідомляючи про поважність своєї неявки, не виходила на зв`язок через відеоконференцію, хоча клопотала перед судом про надання їй можливості приймати участь у судові засіданні через ВКЗ (судові засіданні 13.08.2024, 04.11.2024, 07.01.2025, 27.01.2025, 03.04.2025, 21.04.2025, 01.05.2025, 18.08.2025). Крім того, прокурором були перевірені надані обвинуваченою довідки з ТОВ «Медичний центр» Клініка «Медсервіс» про її перебування на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі, які обвинувачена надавала суду, пояснюючи причину своїх неявок та отримана відповідь, що громадянка ОСОБА_4 ніколи не була пацієнтом вказаного медичного закладу (а.п.123, 124 т.2).

Таким чином, судом встановлено порушення обвинуваченою ОСОБА_4 умов такого запобіжного заходу як застава, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності та звернути заставу в дохід держави.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає необхідним обрати відносно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, ч.15 ст. 615 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018) у виді позбавлення волі на строк шість років;

-за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

-за ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 (сто дві тисячі) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк шість років із сплатою штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 (сто дві тисячі) гривень.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук від 21.11.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років із сплатою штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 (сто дві тисячі) гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України вирок в частини стягнення з ОСОБА_4 штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 (сто дві тисячі) гривень, виконувати самостійно.

Вирок Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.05.2021 року, яким ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 51000 гривень та вирок Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, 72 до покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням положень 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку два роки, виконувати самостійно.

Заставу у сумі 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, внесену як альтернативний запобіжний захід за ОСОБА_4 застоводавцем ОСОБА_19 відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2023 (квитанція № N1J504825M від 08.11.2023) звернути в дохід держави та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та утримувати ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07.11.2023 по 09.11.2023 та строк перебування її під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Виконання вироку в частині обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою покласти на Дарницьке УП ГУНП в м.Києві.

Вирок в частині звернення застави в дохід держави направити для виконання до Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Києві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ