Дата документу 24.07.2025Справа № 554/9204/25
Провадження № 1-кп/554/902/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000044 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, не працює, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У період часу з 2020 року по травень 2025 року ОСОБА_4 , будучи особою, що не має постійного місця роботи, з метою особистого збагачення, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а також через спеціалізовані Інтернет-аукціони антикваріату, систематично скуповував предмети старовини, у тому числі предмети культу тощо.

В подальшому, вказані предмети старовини ОСОБА_4 реалізовував на ринках м. Полтави та через спеціалізовані Інтернет-майданчики (аукціони), у тому числі: «Etsy», «eBay» та «Violity». З метою обговорення деталей купівлі-продажу вищевказаних предметів ОСОБА_4 використовував власний мобільний телефон з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 та телефонні месенджери «WhatsApp», «Viber».

Наприкінці 2024 року ОСОБА_4 в Інтернет магазині з продажу, купівлі предметів антикваріату «Аntikoleg» (м.Полтава Україна, https://www.etsy.com/shop/Аntikoleg»), який створено на спеціалізованій онлайн-платформі «Etsy», розмістив інформацію про реалізацію предметів старовини, у тому числі дрейдлів - атрибутів юдейського свята Ханука, виготовлених в XIX ст.

Приблизно в квітні 2025 року, ОСОБА_4 , маючи достатній теоретичний та практичний досвід щодо визначення вартості, історичної та культурної цінності предметів старовини, процедури їх купівлі-продажу, переміщення (пересилки), у тому числі за кордон України, шляхом переписки на онлайн-платформі «Etsy», отримав від особи, яка назвалася ОСОБА_6 , пропозицію щодо придбання предметів старовини, на що дав згоду останньому на продаж культурних цінностей 33 дрейдлів і їх переміщення (пересилку) з приховуванням від митного контролю з України до Федеративної Республіки Німеччина.

У подальшому, 23 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою виконання злочинного умислу щодо здійснення переміщення через митний кордон України до Федеративної Республіки Німеччина з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, помістив зазначені предмети старовини до поліетиленових прозорих пакетів, обгорнув непрозорою теплоізоляційною фольгою та поклав в подарункову дерев`яну коробку, яку запакував до сейф-пакету з логотипом АТ «Укрпошта».

В той же день, близько 19 год. 45 хв., ОСОБА_4 , використовуючи можливості поштового зв`язку АТ «Укрпошта», перебуваючи у відділенні №36000 Полтавської дирекції АТ «Укрпошта», яке розташоване за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Соборності, 33, передав для оформлення та відправлення працівнику вказаного відділення ОСОБА_7 , запаковану дерев`яну коробку з предметами старовини.

При цьому, ОСОБА_4 надав оператору відділення ОСОБА_7 інформацію щодо міжнародного поштового відправлення, яка була внесена до митної декларації форми CN23, зокрема зазначивши реквізити відправника: « ОСОБА_8 », НОМЕР_1 , sobornosti 33, Poltava, Poltavska, 36000, Україна UKRAINE» та реквізити отримувача: « ОСОБА_6 , +194, Richard-Zanders-Str 111, Bergisch Gladbach, 51469, Germany» (реквізити зазначені мовою оригіналу), в якому містилися приховані від митного контролю предмети 33 дрейдли, що належать до культурних цінностей.

В той же час, з метою приховування культурних цінностей від митного контролю, ОСОБА_4 діючи умисно, задекларував вміст поштового відправлення, як «Подарунок. Бронзовий медальйон».

При цьому, ОСОБА_4 , будучи обізнаними про обмеження в переміщенні за кордон заборонених або цінних речей, у тому числі культурних цінностей, запевнив оператора Полтавської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_9 про відсутність в міжнародному поштовому відправленні предметів або речей, пересилання яких заборонено чинним законодавством та власноручно підписав заповнену останньою митну декларацію форми CN23.

Під час поштового оформлення, працівник поштового відділення № 36000 оператор ОСОБА_9 , будучи не обізнаною у злочинних намірах ОСОБА_4 , прийняла у останнього поштове відправлення, та не розриваючи поліетиленового пакування, скріпленого скотчем, зареєструвала його, присвоївши йому №RМ 061100210 UA та прийняла оплату за надання послуг по пересилці.

В подальшому, 06.05.2025 в зоні митного контролю митного посту «Укрпошта» Київської митниці на території АТ «Укрпошта» (м.Київ, вул.Георгія Кірпи, 2), під час тимчасового доступу до речей (предметів) та документів, які містять охоронювану законом таємницю, співробітниками Управління СБ України в Полтавській області вилучено міжнародне поштове відправлення №RМ 061100210 UA (реквізити відправника: «Lebedev Vitalik», НОМЕР_1 , sobornosti 33, Poltava, Poltavska, 36000, Україна UKRAINE» реквізити отримувача: « ОСОБА_6 , +194, Richard-Zanders-Str 111, Bergisch Gladbach, 51469, Germany» (реквізити зазначені мовою оригіналу), у якому виявлено 33 металевих предмета з ознаками старовини.

Згідно з висновком судової мистецтвознавчої експертизи №1356/1572-1603 від 03.06.2025, проведеної судовим експертом Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С.Бокаріуса», встановлено, що надані на дослідження 33 металевих предмета є археологічними предметами музейного значення, а саме дрейдлами - одними із атрибутів юдейського свята Ханука, виготовленими в XIX ст. і належать до культурних цінностей, що мають історичне значення.

Тобто, за вище вказаних обставин ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки предмети контрабанди були виявлені і вилучені співробітниками СБ України в Полтавській області під час тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

19 червня 2025 року між обвинуваченим та прокурором в даному кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинений ним злочин у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вину у вчиненні злочину визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, та умовам, визначеним ст.53 КК України.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь держави, а саме витрати на проведення судової мистецтвознавчої експертизи складають 10117,92 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.ст.96-1, 96-2, 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 червня 2025 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 29 січня 2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000044.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Google, моделі Pixel 7 з сим-карткою НОМЕР_1 , повернути власнику, ОСОБА_4 ;

- накладна, акт митного огляду - зберігати в матеріалах досудового розслідування;

- 33 дрейдли - конфіскувати в дохід держави (спеціальна конфіскація);

- дерев`яна коробка, елементи пакування - знищити.

Арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 08.05.2025 року, скасувати.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1