Справа 522/5106/24
Провадження по справі № 1-кс/522/2590/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суду м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000162 від 23.02.2024 на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу статті 89 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та вони є учасниками сімейних відносин відповідно до ст.ст. 2-3 СК України, оскільки спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Починаючи з початку вересня місяця 2022 року (більш точно дата не встановлена), ОСОБА_3 , ніде на працюючи та не маючи заробітку, через невдоволення своїм життям, внаслідок зловживання алкогольними напоями вирішив створювати ОСОБА_5 нестерпні умови проживання шляхом застосування до неї домашнього насильства

Діючи із вказаною метою, ОСОБА_3 з початку вересня місяця 2022 по 29 травня 2023 року систематично (декілька разів на тиждень), перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння, завдавав ОСОБА_5 моральних страждань, а саме застосовував до неї психологічне насильство, яке полягало в нецензурній лайці на її адресу, приниженні та образах її особистої гідності, систематичних погрозах застосування фізичного насильства.

Зважаючи на систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_3 , уповноваженими співробітниками поліції, які прибували на численні виклики ОСОБА_6 за вказаний період часу, з врахуванням його протиправної поведінки, було складено 4 протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) від 02.09.2022. 23.02.2023, 24.02.2023, 29.05.2023, за які він ухвалами Приморського районного суду м. Одеси був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме:

- 20.10.2022 за вчинення 02.09.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.

- 13.03.2023 за вчинення 23.02.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 340 грн.;

- 27.03.2023 за вчинення 24.02.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 340 грн.

Крім того, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 провадження у адміністративній справі за фактом вчинення 29.05.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Також, за вищеописаним фактами домашнього насильства ОСОБА_5 неодноразово викликала співробітників поліції, якими, з врахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, стосовно ОСОБА_3 винесено два термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме:

- від 24.02.2023 із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та забороною на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на 5 діб;

- від 29.05.2023 із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на 10 діб.

Разом із тим, ОСОБА_3 , незважаючи на те, що його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробив та продовжуючи свої протиправні дії відносно останньої, 22.02.2024 о 10:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Одеса, вул. Французький Бульвар, 22А, безпідставно спровокував конфліктну ситуацію, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , шарпав її за одяг, внаслідок чого потерпіла була вимушена звернутись з черговою заявою до поліції про вчинення стосовно неї зазначеного домашнього насильства.

В результаті фактів домашнього насильства з боку ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічні страждання, які призвели до погіршення якості життя потерпілої внаслідок фізичного дискомфорту, негативних переживань та емоційної напруженості, а також втрати повноцінного сну, відпочинку та позитивних емоцій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті, зазначивши при цьому, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та припинивзлочинну діяльність.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, покарання ОСОБА_3 просила призначити на розсуду суду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого та документів, що підтверджують процесуальні витрати, долю речових доказів і заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що дійсно триваючий час, який вірно зазначений в обвинувальному акті, систематично за обставин, які викладені в обвинувальному акті, вчиняв до своєї цивільної дружини домашнє насильство психологічного характеру. Також, пояснив, що зазначені дії вчиняв внаслідок виникнення конфліктів на побутовій основі, в ході яких він застосував домашнє насильство, зокрема принижував свою дружину, нецензурно висловлювався в її бік та вчиняв інші дії, які принижують її гідність.

Окрім того, зазначив, що дійсно неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Також, обвинувачений пояснив, що зробив для себе позитивні висновки.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що надані суду сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Відтак, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт того, що цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_3 систематично зазнавала домашнього насильства через застосування до неї ОСОБА_3 психологічного насильства, що призводило до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства шодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працює, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання винного, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини стороною обвинувачення не надано, хоча наявність обставин, які відповідно до ст.67 КПК України обтяжують покарання винного, відповідно до п.4 ч.1 ст.91, ч.1 ст.92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, з врахуванням конкретних обставин справи, яка пов`язана з домашнім насильством над цивільною дружиною, усвідомленням останнім протиправності своєї злочинної поведінки, те, що він заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись, що виглядало перед судом достатньо переконливо, суд керуючись положеннями ст.ст. 50, 65 КК України вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів призначити покарання у виді пробаційного нагляду в мінімальних межах, передбачених ч. 4 ст. 59-1 КК України, та санкцією ст. 126-1 КК України.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В даному випадку, за переконанням суду, саме покарання у виді пробаційного нагляду повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначити більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер, оскільки домашнє насильство починається з «незначних дрібниць», та здебільшого, потерпілими від нього стають жінки та діти.

Так, враховуючи обставини вчиненого злочину, систематичний характер таких дій з боку обвинуваченого ОСОБА_3 до своєї цивільної дружини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству").

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

На переконання суду саме таке покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особі обвинуваченого, сприятимуть виправленню обвинуваченого та є необхідними та достатніми для попередження вчинення ним нових злочинів, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначені ОСОБА_3 саме такого виду покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369 371, 308-380, ч.15 ст. 615 КПК, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислюється з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати відповідно до ст. 91-1 КК України обмежувальний захід до ОСОБА_3 , направити його відповідно до п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК, тобто за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_7