справа № 619/1842/25
провадження № 1-кс/619/532/25
УХВАЛА

іменем України

29 травня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000254 від 12.03.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 15.05.2018 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 13.02.2020 звільненого по відбуттю строку покарання; 14.07.2020 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, 18.09.2020 звільненого по відбуттю строку покарання; 23.06.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що у провадженні СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000254 від 12.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 23.06.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998, положень про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а саме на придбання, зберігання та збут, в невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому в ході досудового розслідування місці, знайшов тим самим придбав корпус ручної осколкової гранати Ф-1; корпус ручної осколкової гранати РГН; підривач УДЗ до ручних гранат РГО, РГН; два 30-мм постріли 3 осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами; боєприпаси, калібру 7,62х39 АК в кількості 26 одиниць, які у подальшому переніс та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх подальшого збуту до 25.03.2025.

25.03.2025 у період часу з 12 год. 10 хв. до 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями без передбаченого законом дозволу, зокрема, на незаконне зберігання та збут, діючи з корисливих мотивів, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , корпус ручної осколкової гранати Ф-1; корпус ручної осколкової гранати РГН; підривач УДЗ до ручних гранат РГО, РГН; два 30-мм постріли з осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами; боєприпаси, калібру 7,62х39 АК в кількості 26 одиниць, за наступних обставин.

25.03.2025 в період часу з 12 год. 10 хв. до 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 зустрівся з останнім поблизу під`їзду житлового будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 чекати його у машині та через декілька хвилин ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходились корпус ручної осколкової гранати Ф-1; корпус ручної осколкової гранати РГН; підривач УДЗ до ручних гранат РГО, РГН; два 30-мм постріли з осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами; боєприпаси, калібру 7,62х39 АК в кількості 26 одиниць.

У свою чергу, ОСОБА_6 , в якості оплати за отримані бойові припаси та вибухові пристрої, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень, якими останній розпорядився на власний розсуд.

25.03.2025 у період часу з 12 год. 38 хв. до 13 год. 05 хв. поблизу буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції: два предмети зовні схожих на артилерійські постріли ОФЗТ 30 мм з маркуваннями: 1) «156-84 А-670 М.ЫЦ -підривач: 84 ЕЕ; задня поверхня 12-85»; 2) «156-84 А-670 М.ЫЦ підривач: 84 РК; задня 12-85», які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 28.03.2025 є двома 30-мм пострілами з осколково-фугасно-запальними (ОФЗ) снарядами та відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення бойових припасів; предмет зовні схожий на підривач до ручних осколкових гранат типу УДЗ з маркуванням: «УДЗС 55-89», який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 28.03.2025 є підривачем УДЗ до ручних гранат РГО, РГН та відноситься до категорії вибухових пристроїв, до категорії бойових припасів не відноситься; предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати типу «РГН» з маркуванням на задній частині «РГН254-2-07», який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 28.03.2025 с корпусом ручної осколкової гранати РГН, промислового способу виготовлення, який в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься та є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини; предмет зовні схожий на корпус ручної осколкової гранати типу «Ф-1» з маркуванням «20», який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 28.03.2025 є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, промислового способу виготовлення, який в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься та є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини; предмети зовні схожі на набої, невідомого калібру в загальній кількості 26 одиниць, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи від 31.03.2025 є боєприпасами бойовими проміжними патронами, калібру 7,62х39 АК, призначеними для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети).

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 23.06.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями, без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998, положень про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а саме на придбання, зберігання та збут, в невстановлений в ході досудового розслідування час та в невстановленому в ході досудового розслідування місці, знайшов тим самим придбав: чотири корпуси ручних осколкових гранат Ф-1; два підривачі до ручних осколкових гранат УЗРГМ та боєприпаси калібру 5.45х39 АК в кількості 100 одиниць які у подальшому переніс та зберігав за ісцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх подальшого збуту до 03.04.2025.

03.04.2025 в період часу з 15 год. 52 хв. до 17 год. 24 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами та вибуховими пристроями без передбаченого законом дозволу, зокрема, на незаконне зберігання та збут, діючи з корисливих мотивів, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чотири корпуси ручних осколкових гранат Ф-1; два підривачі до ручних осколкових гранат УЗРГМ та боєприпаси калібру 5.45х39 АК в кількості 100 одиниць, за наступних обставин.

Так, 03.04.2025 в період часу з 15 год. 52 хв. до 17 год. 24 хв. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 зустрівся з останнім поблизу під`їзду житлового будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 чекати його у машині та через декілька хвилин ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходились чотири корпуси ручних осколкових гранат Ф-1; два підривачі до ручних осколкових гранат УЗРГМ та боєприпаси калібру 5.45х39 АК в кількості 100 одиниць.

В свою чергу, ОСОБА_6 , в якості оплати за отримані бойові припаси та вибухові пристрої, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, якими останній розпорядився на власний розсуд.

03.04.2025 у період часу з 15 год. 52 хв. до 17 год. 24 хв. поблизу буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції: предмети зовні схожих на чотири корпуси ручних осколкових гранати Ф-1, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 10.04.2025 є чотирма корпусами ручних гранат Ф-1 в окремому стані (без засобів підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться, є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини; 2 предмети зовні схожі на підривачі типу УЗРГМ до ручних гранат з маркуванням: «66-74 УЗРГМ 583» та «166-75 УЗРГМ 583», які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи від 10.04.2025 є двома підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат, є вибуховими пристроями, до категорії бойових припасів не відносяться. У своїй сукупності (штатному з`єднанні) два корпуси ручних гранат Ф-1 з двома підривачами типу УЗРГМ до ручних гранат утворюють дві ручні гранати Ф-1, які відносяться до категорії бойових припасів; предмети зовні схожі на набої, калібру 5,45?39 АК в загальній кількості 100 одиниць, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи від 08.04.2025 бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети).

Так, 03.04.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шаповалівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 15.05.2018 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 13.02.2020 звільненого по відбуттю строку покарання; 14.07.2020 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, 18.09.2020 звільненого по відбуттю строку покарання; 23.06.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, 18.02.2025 звільненого по відбуттю строку покарання, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне поводження з боєприпасами та вибуховими речовинами.

03.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що ризики продовжують існувати, прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і зараз триває ознайомлення підозрюваного з матеріалами провадження згідно ст. 290 КПК України.

Підозрюваний за захисник проти клопотання не заперечували.

Підозрюваний пояснив, що вину визнає.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Дергачавського районного суду Харківської області від 05.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 червня 2025 року з визначення розміру застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено 29.05.2025 і зараз триває ознайомлення підозрюваного з матеріалами провадження згідно ст. 290 КПК України.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів:

- Допитом свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.03.2025;

- Допитом свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.03.2025;

- Протоколом огляду від 25.03.2025;

- Протокол огляду грошових купюр від 25.03.2025;

- Протоколом огляду покупця від 25.03.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.03.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.03.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.03.2025;

- Протоколом огляду місця події від 27.03.2025;

- Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 27.03.2025,

- Довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.03.2025;

- Довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.03.2025;

- Довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.03.2025;

- Висновком експерта судово вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/121-25/7738 від 28.03.2025;

- Висновком експерта судово вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/7736-ВТХ від 28.03.2025;

- Висновком експерта судово вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-25/7737-ВТХ від 28.03.2025;

- Висновком експерта судової експертизи зброї N° CE-19/121-25/7672-БЛ від 31.03.2025.

- Протокол допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.04.2025;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.04.2025;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 03.04.2025;

- Протокол огляду місця події від 04.04.2025;

- Довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 04.04.2025;

- Довідка про категорію вибухонебезпечних виявлених матеріалів від 04.04.2025;

- Висновок експерта судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-25/8485-БЛ від 08.04.2025;

- Висновок експерта вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-25/8476 від 10.04.2025;

- Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.05.2025.

Слідчий суддя також враховує визнання підозрюваним своєї вини.

Прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вбачає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК Українии, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що його дії були направлені на позбавлення життя іншої людини, на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до порушення належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Допит потерпілого також проводиться в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність продовження запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вбачає його наявність, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, а також обвинувачується у вчиненні декількох епізодів різних злочинів.

За таких обставин, суд вбачає наявність такого ризику.

Наведені ризики є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого. на більш м`який, так як на даний час це не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання обвинуваченого. під вартою. Відсутні передумови для застосування обвинуваченого. менш суворого виду запобіжного заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» зазначено, що факти, які підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Суд вважає, що наявні обставини, передбачені ч. 1 ст.194 КПК України, для продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

До того ж, судове провадження ще не розпочате, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.

Суд не вбачає підстав для застосування застави, оскільки частина злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_13 , вчинена із застосуванням насильства.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд звертає увагу на те, що розмір застави, згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

При цьому суд вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо продовжити дію альтернативного заходу у виді застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 01.07.2025 включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний в якості альтернативи запобіжний захід у виді застави, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок : ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674 (призначення платежу - застава), протягом дії ухвали.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

У випадку внесення застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє судовий розгляд у суді першої нстанції, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1