ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2456/25 Справа № 203/2305/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Дніпра від 29 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000783 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не одноразово судимого останній раз:

10.06.2024 року засуджений Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Центрального районного суду м. Дніпра від 29 квітня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання виді позбавлення волі строком на сім років.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

За цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним за наступних обставин.

15 березня 2025 року приблизно о 14 години 30 хвилин, ОСОБА_5 прибув до магазину «ЕКОНОМ КЛАСС», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Лесі Українки, буд. 15, де на вітринних стелажах магазину помітив: 9 пар чоловічих шкарпеток загальною вартістю 162 гривні 00 копійок та два комплекти постільної білизни «TIMETOSLEEP» загальною вартістю 530 гривень 00 копійок, які визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Так, ОСОБА_5 підійшовши до вказаних стелажів, що знаходяться в приміщенні магазину та розуміючи те, що його злочинні дії не будуть виявлені працівниками магазину «ЕКОНОМ КЛАСС», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, таємно, заховав в середину куртки 9 пар чоловічих шкарпеток та взявши до рук два комплекти постільної білизни почав покидати місце вчинення злочину, а саме попрямував на вихід з магазину «ЕКОНОМ КЛАСС».

Однак, в цей час інший відвідувач магазину ОСОБА_9 побачивши, що ОСОБА_5 заховавши вищевказане майно, що належить магазину «ЕКОНОМ КЛАСС», намагається залишити приміщення магазину, голосом зупинив його та попрохав покласти майно, проте, ОСОБА_5 зрозумівши що його дії стали відкритими та очевидними для оточуючих, поклав два комплекти постільної білизни «TIMETOSLEEP» та продовжував виходити з магазину «ЕКОНОМ КЛАСС» та не реагуючи на повторну вимогу ОСОБА_9 з викраденим майном вибіг з магазину «ЕКОНОМ КЛАСС» та побіг в напрямку пр. Лесі Українки, де був зупинений ОСОБА_9 який переслідував його.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно з корисливих мотивів, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), чим заподіяв потерпілому магазину «ЕКОНОМ КЛАСС», який належить ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду, згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/10709-ТВ від 18.03.2025 року на суму у розмірі 204,03 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані судом за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно в умовах воєнного стану.

В апеляції:

- обвинувачений просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог не оскаржуючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій та доведеність вини, зазначає, що призначене покарання є занадто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Звертає увагу, що судом не враховано незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, а також його щире каяття, що слугує підставою для призначення менш суворого покарання.

Заслухавши сторони кримінального провадження: прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначивши ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 186 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, тому з огляду на положення ст. 404 КПК України, колегією суддів в цій частині не перевіряються.

Також, фактичні обставини та вина визнавались самим обвинуваченим в ході судового провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, через що колегія суддів не входить в перевірку вказаних обставин.

Аналізуючи доводи обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі та відповідно призначення покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Враховується також практика Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Зваживши на наведені обставини, суд з урахуванням положень, зокрема 69, 75 КК України, прийняв рішення про неможливість, як призначення ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, а також і неможливості звільнення обвинувачення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижуть ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначите основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з того, що вказаний чинник має оціночний характер і залежить від індивідуальних особливостей встановлених обставин конкретного кримінального правопорушення у взаємозв`язку з системним тлумаченням положень статей 65-67 КК України та з урахуванням ролі, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки та характеру дій під час його вчинення, негативних наслідків спричинених кримінальним правопорушенням та вжитих заходів по їх усуненню, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та особу винного.

Судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 враховано тяжкість скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. При цьому, судом правомірно встановлено наявність пом`якшувальної обставини, у виді визнання вини та щирого каяття, а також наявність обтяжуючої обставини, у виді рецидиву злочину.

За наведеного, суд першої інстанції прийшов до законного та справедливого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, оскільки вказані обставини у виді визнання вини та щирого каяття не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , через невеликий проміжок часу після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком вчинив новий злочин проти власності, що об`єктивно свідчить про те, що останній належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Доводи обвинуваченого щодо пом`якшуючих покарання обставин не містять нових даних, які були невідомі суду під час ухвалення вироку та дістали належну оцінку.

При наданні правової оцінки доводам обвинуваченого в частині призначеного йому покарання, колегія суддів враховує наявність обтяжуючої покарання обставини, - рецидив злочину, дані про особу ОСОБА_5 , який міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності при цьому ОСОБА_5 , не працевлаштований, легального джерела доходу не має, та через невеликий проміжок часу після звільнення вчинив злочин з корисливим мотивом, що свідчить про відсутність в його діях стійкого наміру на виправлення, у зв`язку з чим наведені пом`якшуючи обставини не можна визнати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості інкримінованого злочину.

Приймається до уваги, що пост кримінальна поведінка обвинуваченого є негативною, оскільки будучи у 2024 році звільненим від відбування покарання ОСОБА_5 суспільно-корисною працею не займався, не працевлаштувався, та вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому щире каяття останнього за відсутності позитивних змін у його поведінці не свідчить про можливість виправлення та попередження вчинення аналогічних злочинів без ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Колегія суддів, звертає увагу на відсутність в матеріалах справи даних про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах установи виконання покарань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді мінімального розміру передбаченого санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання, і саме покарання за видом та розміром відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченої, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року.

Таким чином, з огляду на разом вищенаведене, апеляційну скаргу обвинуваченого, слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду, - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Дніпра від 29 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0000783 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4