Справа № 308/7905/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2025 року, про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження №0000001 від 01.01.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження №0000001 від 01.01.2025 року.

Подане клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва прокуратури Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 30.12.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою групою осіб разом із іншими на даний час невстановленими особами, виник злочинний умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками шляхом безпідставного внесення до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») недостовірної інформації про осіб, які виявили бажання протиправно перетнути державний кордон України, що, у подальшому, надає правові підстави таким особам безперешкодно виїхати за межі території України, при цьому укладаючи із зазначеними особами фіктивні трудові договори.

Так, реалізовуючи злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 30.12.2024, перебуваючи у невстановленому місці, повідомив особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , про те, що він ( ОСОБА_4 ) має можливість за грошову винагороду у розмірі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ становить 125 820 гривень) з однієї особи організувати незаконне переправлення осіб через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») недостовірної інформації про таких осіб.

Поряд з цим, особа із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 , не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Надалі, реалізовуючи злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_4 , через особу із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , підшукав громадянина України ОСОБА_7 , якому під час дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, та якому ( ОСОБА_6 ) 23.01.2025 у телефонному режимі повідомив, що може організувати незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») недостовірної інформації про вказану особу, разом з цим, у ході вказаної телефонної розмови, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що для початку оформлення документів, на підставі яких ОСОБА_7 отримав би право на безперешкодний перетин державного кордону України через систему «Шлях» останньому необхідно надати йому ( ОСОБА_4 ) першу частину грошових коштів у розмірі 1500 доларів США.

Згодом, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 30.01.2025 близько 11 години 15 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, який спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України, у ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» повідомив особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , що вказані грошові кошти у розмірі 1500 доларів США необхідно доставити до м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, одночасно пообіцявши ОСОБА_6 завчасно внести інформацію про гр. ОСОБА_7 у базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», та цього ж дня близько 21 години 34 хвилини ОСОБА_4 через додаток «WhatsApp» надіслав ОСОБА_6 скріншот активної заявки в системі «Шлях» на гр. ОСОБА_7 , чим гарантував безперешкодний перетин останнім державного кордону України.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 31.01.2025 близько 14 години 48 хвилин, перебуваючи у м. Новояворівськ Львівської області, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, під час зустрічі з особою із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , надав останньому вказівку присісти до автомобіля ОСОБА_4 «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 , де о 14 годині 57 хвилині останній отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 65000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень, як першу частину грошових коштів за організацію ОСОБА_4 противного переправлення гр. ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до системи «Шлях» недостовірної інформації про вказану особу.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 05.03.2025 близько 18 години 40 хвилин через додаток «WhatsApp» надіслав особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 скановані документи у форматі «pdf.», а саме: заяву про прийняття на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до ФОП ОСОБА_4 від 17.04.2024, наказ №2-к «Про прийняття на роботу» від 17.04.2024 ФОП ОСОБА_4 та трудовий договір від 18.04.2024 на гр. ОСОБА_7 одночасно висунувши вимогу ОСОБА_6 про особисту зустріч 07.03.2025 на АЗС «Рональ», що розташована у м. Новояворівськ Львівської області, з метою для передачі ОСОБА_6 другої частини грошових коштів у розмірі 1500 доларів США.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 07.03.2025, перебуваючи у м. Новояворівськ Львівської області, під час зустрічі з особою із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , надав останньому вказівку присісти до автомобіля ОСОБА_4 «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , де останній отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 65000 гривень, як другу частину грошових коштів за організацію ОСОБА_4 противного переправлення гр. ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом безпідставного внесення до системи «Шлях» недостовірної інформації про вказану особу, та повідомив ОСОБА_6 щодо приблизного часу та способу незаконного перетину гр. ОСОБА_7 державного кордону України, а також порядок його дій при спілкуванні з працівниками ДПС України.

Далі, ОСОБА_4 , 11.03.2025 близько 16 години 30 хвилин у ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» повідомив особі із зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , що оригінали документів на гр. ОСОБА_7 можна буде отримати в оператора-касира на АЗС «Елерон», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 2120 та того ж дня, близько 17 години 45 хвилин, у ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 , щоб останній їхав до вищевказаного АЗС, де близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_6 отримав вищевказані оригінали документів, оформлені на гр. ОСОБА_7 .

У подальшому, 13.04.2025 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 в ході телефонної розмови через додаток «WhatsApp» надав вказівку ОСОБА_6 забрати транспортний засіб марки Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької 5, на парковці спорткомплексу «Юність», для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, та, того ж дня, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_6 прибув за вищевказаною адресою, де останнього, за вказівкою ОСОБА_4 зустріла достовірно невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, яка передала останньому ключі від вказаного автомобіля.

Разом з цим, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 13.04.2025 близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи у невстановленому місці, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон, здійснив внесення інформації про гр. ОСОБА_7 у базу даних Державної служби України з безпеки на транспорті портал системи «Шлях», та, у подальшому, за допомогою додатку «WhatsApp», проінформував ОСОБА_6 про те, що гр. ОСОБА_7 може безперешкодно виїжджати через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

Прокурор зазначає, що таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчинення порадами, вказівками, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

13.04.2025 в період часу з 22:00-22:15 год за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької 5, на парковці спорткомплексу «Юність», проведено огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено автомобіля марки Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_3 .

13.04.2025, о 22:09 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, раніше не судимого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.04.2025 відповідно до ст. ст. 36, 42, 276, 277, 278 КПК України, було здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

15.04.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 09.06.2025 включно, з можливістю внесення застави, яку 24.04.2025 було внесено заставодавцем, та покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Прокурор зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Рапортом співробітників Берегівського РВ УСБ України в Закарпатській області від 01.01.2025, про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України;

-Повідомленням співробітників відділу ВВБ по НОМЕР_4 прикордонному загону від 01.01.2025 про виявлення ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 16.01.2025 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.01.2025 року;

-Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 від 05.02.2025 року;

-Протоколом огляду документів, переданих ОСОБА_4 від 11.03.2025 року;

-Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 від 14.03.2025 року;

-Протоколом огляду сайту Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.01.2025 року.

-Протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_4 від 31.01.2025

-Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 31.01.2025 року;

-Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіоконтроль особи) від 03.02.2025 року;

- Протоколом огляду місця події від 13.04.2025 року;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.04.2025 року;

-Протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 07.03.2025;

-Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 07.03.2025 року;

-Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуального спостереження за особою) від 21.03.2025 року;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 13.04.2025;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2025;

-Протоколом огляду мобільного телефона від 13.04.2025;

-Протоколом огляду предмета від 22.04.2025;

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо контролю особи) від 14.04.2025;

-Протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи) від 13.04.2025;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 02.06.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_4 на підставі зібраних доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину скоєного в складі групи осіб за попередньою змовою, за які, у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, та позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій без проведення яких завершити досудове розслідування у визначений законом термін не можливо, зокрема необхідно :

-долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які наразі перебувають на стадії зняття грифу таємності;

-долучити до матеріалів кримінального провадження документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема клопотань і доручень слідчого про проведення НСРД, а також ухвал Закарпатського апеляційного суду про надання дозволу на проведення НСРД;

-за результатами отриманих матеріалів НСРД вирішити питання, щодо необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій;

-провести слідчі експерименти з фігурантами даного кримінального провадження.

-Отримати у встановленому порядку від органів влади (у т.ч. від «АРМА») інформацію щодо наявного нерухомого та рухомого майна, яке належить підозрюваним;

-Провести у даному кримінальному провадженні фоноскопічні експертизи та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

-долучити до матеріалів кримінального провадження відповіді на надані доручення оперативному підрозділу УСБУ в Закарпатській області, в тому числі щодо огляду вилучених мобільних терміналів та інформаційних носіїв;

-з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення останнім про зміну раніше повідомленої підозри;

- вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор зазначає, що обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у двох місячний строк, є складність кримінального провадження, та необхідність проведення значної кількості слідчих дій.

Прокурор зазначає, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Беручи до уваги, вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час виникла обґрунтована необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді, а тому прокурор просить слідчого суддю продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, строк дії покладених на нього обов`язків до 14.07.2025. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Позиція сторони обвинувачення в суді

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку дії відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладених на нього обов`язків підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Зазначив, що наявні ризики передбачені у п. п. 1, 3,4 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється. Зазначені ним ризики, існували на час обрання запобіжного заходу та не зменшились на час розгляду клопотання, а відтак просив клопотання задовольнити.

Позиція сторони захисту в суді Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора про доцільність продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, пояснення підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, що можуть бути покладені на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, та які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути обрані на строк не більше двох місяців. Однак, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім того, ч. 4 ст. 199 КПК України визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку додаткових обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З аналізу вказаних норм, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя має керуватися положеннями, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків. Зважаючи на вищевказане, під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя має встановити:

- чи можливо продовжити дію покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України;

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- чи наявно достатньо підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України;

- чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження обов`язків;

- чи можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України.

Щодо можливості продовження дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

У ході дослідження клопотання та долучених сторонами матеріалів, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.04.2025 (справа №308/5302/25), до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 181 680,00 гривень та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В подальшому, за ОСОБА_4 внесено заставу та його звільнено з-під варти, у зв`язку з чим почали діяти покладені на нього обов`язки, строк яких встановлено до 09 червня 2025 року включно.

Постановою в.о. керівника Закарпатської спеціалізхованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 від 09 червня 2025 року продовжено строк досудового розслідування до 14.07.2025 року включно.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 14.07.2025, а також, що запобіжний захід у виді застави продовжує діяти і наразі не скасований, беручи до уваги положення ч. 7 ст. 194 та ст. 199 КПК України, які визначають тривалість та порядок продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя вважає можливим розглянути питання про продовження дії обов`язків. Щодо обґрунтованості повідомленої підозри

Так, при розгляді клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст.332 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Прокурором наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої 14 квітня 2025 року, йому вручена. Суд звертає увагу сторони захисту, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства`від 30серпня 1990 року, п.32, SeriesA,N182).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за наведених у повідомленні про підозру обставин, суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою слід розуміти існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Виходячи з наявних матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та відповідно встановлення викладених вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення наведені достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_4 кваліфікованого за ч.3 ст. 332 КК України злочину , які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. На підтвердження цього сторона обвинувачення надала достатні матеріали.

Слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати слідчий суддя під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Щодо продовження ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні зазначається про продовження існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Щодо існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Так, на переконання слідчого судді, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування .

Існування цього ризику пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Так, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Означена обставина сама по собі може бути причиною для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування . Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування . Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного здається явно переконливою.

Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються у країнською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування наразі є високим.

Окрім того, переховуватись від органів досудового розслідування та суду можливо не лише за кордоном, а і в межах території України. Більше того, слідчий суддя зазначає, що існують способи виїзду за кордон чоловіків призовного віку, до прикладу, з волонтерською місією тощо. А тому стверджувати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду є актуальним.

Даний факт у сукупності з обставинами, що характеризують особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 належить до тяжких злочинів, за яке передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дана обставина, може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування .

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими слідчим суддею обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність існування ризику переховування від органів досудового розслідування , а належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 у статусі підозрюваного не може свідчити про відсутність даного ризику.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, потерпілі допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з часом лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процесуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

Тож слідчий суддя не виключає можливості незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з боку підозрюваного з використанням свого кола звязків з метою схилити їх до зміни показань під час допиту на стадії досудового розслідування або в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки у кримінальному провадженні. Таким чином, навіть незважаючи на проведення допитів осіб на стадії досудового розслідування, непродовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків дасть йому можливість здійснювати вплив на вказаних вище осіб з метою спотворення їхніх показань під час розгляду кримінального провадження у суді.

З огляду на це, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є актуальним.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Слідчий суддя вважає реальним існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість домовлятись із іншими можливими співучасниками злочину, про спільну позицію та процесуальну поведінку, консультуватись з приводу можливих способів уникнення від передбаченої законом відповідальності.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється

Обставини, на які орган досудового розслідування посилається в обґрунтування цього ризику, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя вважає недоведеною прокурором можливості продовження кримінального правопорушення підозрюваним, оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення кваліфіковано стороною обвинувачення як закінчений злочин.

Слідчий суддя вважає недоведеною прокурором можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчий суддя вважає недоведеною наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

Дані про особу ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, військовослужбовець, не свідчать про наявність тісних соціальних звязків , а відтак дані про особу ОСОБА_4 слідчий суддя визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування

При оцінці доводів прокурора, щодо існування обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного були покладені відповідні процесуальні обов`язки, слідчий суддя доходить висновку про існування потреби у проведенні або завершенні більшої частини із зазначених нею слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, обсяг яких є доволі значним і проведення яких є дійсно необхідним для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що прокурором переконливо доведено, що існували об`єктивні обставини, які перешкоджали проведенню таких слідчих і процесуальних дій до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім цього, необхідно врахувати, що у зв`язку з існуванням потреби у проведенні відповідних слідчих та процесуальних дій, а також наявністю об`єктивних обставин, що перешкоджали їх проведенню раніше, постановою в.о. керівника Закарпатської спеціалізхованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 від 09 червня 2025 року продовжено строк досудового розслідування до 14.07.2025 року включно.

На переконання слідчого судді, зазначене свідчить про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу від 15.04.2025 , тобто до 15.06.2025.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України та необхідності продовження строку дії обов`язків

При вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.;

- відсутність відомостей про міцні соціальні зв`язки;

Водночас, оцінюючи вказані доводи, слідчий суддя відзначає, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про необхідність скасування додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще не завершено, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба забезпечення інтересів кримінального провадження виправдовує такий ступінь обмежень прав і свобод підозрюваного ОСОБА_4 яких він зазнає у зв`язку із покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1-4 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді, ті незручності які обумовленні вказаними обов`язками, не є занадто обтяжливими для підозрюваного, не впливають на якість його життя та не перешкоджають отриманню ним кваліфікованої медичної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити дію обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 14.07.2025 включно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 194, 199, 201, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2025 року, про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження №0000001 від 01.01.2025 року задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянину України, українця за національністю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , одруженому, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави в межах строку досудового розслідування до 14.07.2025 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 14.07.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали 12.06.2025 року о 09 год. 05 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1