У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2025 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представниці малолітнього потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 07 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 10 червня 2024 року за фактом вчинення домашнього насильства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 07.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000027 від 10.06.2024.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт стверджує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, слідчий не встановив всі обставини, які можуть бути підставами для прийняття постанови про закриття кримінального провадження, не відобразив їх в постанові, не виклав мотиви та обґрунтування прийнятого процесуального рішення. Зазначене, на думку апелянта, є істотним порушенням вимог ст. 110 КПК України, у зв`язку з чим, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною.

В свою чергу, слідчий суддя фактично не дослідила обставини кримінального провадження, прийняте рішення належним чином не мотивувала, не звернула уваги, що у кримінальному провадженні існують обставини, які залишилися поза увагою слідчого.

Вважає, що слідча суддя прийняла передчасне рішення про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Апелянт зазначила, що орган досудового розслідування допустив неповноту досудового розслідування, оскільки не перевірив відомості, викладені у заяві про злочин, а саме: ·

- слідчим не виконано всі необхідні слідчі (розшукові) дії, не вжито всіх заходів з метою встановлення осіб, які вчинили злочин;

- слідчий систематично допускав грубе порушення прав учасників кримінального провадження, зокрема, перешкоджав адвокатам, які діяли в інтересах малолітніх потерпілих, у здійснення правомірної діяльності представників;

- впродовж проведення досудового розслідування не допитано ОСОБА_8 як особу, яка безпосередньо повідомила про вчинення злочину, ігноруючи весь цей час всі його заяви та клопотання; слідчим не дотримано принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження;

- слідчим не враховано висновки судово-психологічних експертиз відносно малолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , здійснених експертом Миколаївського НДЕКЦ МВС України, не витребувано висновок судово-психологічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-7237, а також відеозаписи, які здійсненні при проведення експертного дослідження за участі малолітніх потерпілих, де діти прямо вказують на осіб, які вчиняли відносно них домашнє насильство, а саме, на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про що прямо повідомлялось у заяві про вчення злочину; ·

- не враховано, що під час двох судово-психологічних експертиз, малолітні потерпілі діти прямо вказали на осіб, які вчиняли відносно них домашнє насильство - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- не з`ясовані причини, внаслідок яких малолітні потерпілі під час допиту за участі представника органу опіки та піклування вказують, що їх ніколи не б`ють, а за його відсутності спілкуючись з різними судовими-експертами (яких вони бачать вперше в житті, на відміну від представника органу опіки та піклування), розповідали про факти фізичного насильства щодо них, з зазначенням детальних фактів та обставин, тобто діти чітко пам`ятають про випадки такого насильства; ·

- слідчий вибірково визнав повноваження адвокатів, з якими ОСОБА_8 як їх батько малолітніх дітей уклав відповідні договори в інтересах малолітніх дітей які є потерпілими. Так, одному адвокату слідчий надав для ознайомлення матеріали кримінального провадження, а у інших навіть не визнає їх повноважень і залишає без розгляду їх клопотання; ·

- слідчим та прокурором в порушення ст.ст. 44, 59 КПК України, ч. 1 ст. 242 ЦК України неправомірно було залучено у якості законного представника малолітніх потерпілих працівника управління Служби у справах дітей;

- слідчий неодноразово та прямо вказував, що відмовляє ОСОБА_8 у залученні потерпілим через непідтверджену інформацію про начебто вчинення ним домашнього насильства по відношенню до малолітніх дітей, таким чином порушуючи презумпцію невинуватості особи, слідчий вже прийшов до упередженого висновку про винуватість ОСОБА_8 ; ·

- слідчим не враховано наявність конфлікту інтересів, оскільки відносно слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування за № 0000334 від 15.01.2025 за ч.1 ст. 366 КК України за фактом службового підроблення за заявою ОСОБА_8 , здійсненого слідчим саме у цьому кримінальному проваджені.

Встановлені слідчим суддею обставини.

25.03.2025 року представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , звернулася до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 07.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000027 від 10.06.2024 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Адвокат свої вимоги мотивує тим, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, зокрема, його суб`єктивної сторони, яка характеризується систематичністю, не дослідив всіх фактів, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, не надав правової оцінки наданим доказам, не з`ясував та не проаналізував всіх обставин справи.

На думку адвоката, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, однобічно і не об`єктивно. Вказує, що слідчий не витребував усіх необхідних доказів, зокрема висновку судово-психологічної комплексної колегіальної експертизи ОНДІСЕ № 21-7237, відеозаписів експертного дослідження, на яких діти прямо вказують на осіб, які вчиняли відносно них домашнє насильство; не з`ясував причини зміни показань малолітніх потерпілих в присутності представника органу опіки і піклування; не допитав батька дітей - ОСОБА_8 , який повідомив про злочин; не визнавав прав ОСОБА_8 як потерпілого та законного представника малолітніх потерпілих в наданому кримінальному провадженні; залишав без розгляду клопотання ОСОБА_8 ; неправомірно залучив у якості законного представника потерпілих працівника управління у справах дітей; упереджено ставився до батька дітей; не врахував наявного конфлікту інтересів, оскільки щодо слідчого здійснюється досудове розслідування за заявою батька дітей ОСОБА_8 . Представник потерпілого зазначає, що у постанові наведені взаємовиключні висновки, вона не ґрунтується на вимогах закону, фактичних обставинах та матеріалах кримінального провадження, а тому має бути скасована.

Також представник потерпілого ОСОБА_6 стверджує у скарзі, що слідчий не звернув уваги на те, що домашнє насильство відбулося також щодо ОСОБА_8 , оскільки відчуження батька від його малолітніх дітей є психологічним насильством.

Слідчий суддя встановив, що кримінальне провадження №0000027 розпочате 10.06.2024 на підставі заяви ОСОБА_8 за правовою кваліфікацією за ст. 126-1 КК України за фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим під час досудового розслідування на підставі повідомленої у заяві про вчинення кримінального правопорушення інформації відокремлено певні факти, які формально містили ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Саме такі факти ним розслідувались.

За висновком слідчого судді, при проведенні досудового розслідування слідчим застосовувалась належна процедура, вчинялись необхідні слідчі (розшукові) дії, а встановлені на підставі здобутих доказів обставини співставлялись зі складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вважав, що в оскаржуваній постанові слідчий навів ретельний аналіз отриманих доказів, послався на прийняті ним процесуальні рішення, та, зіставивши встановлені ним фактичні обставини, дійшов правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України через відсутність систематичності діянь певної особи. За висновком слідчого судді, досудове розслідування проведено ретельно, повно і в цілому було ефективним. Зібрані і досліджені всі виявлені докази, встановлені і допитані особи, які могли мати інформацію щодо розслідуваних подій, та проведені всі необхідні дослідження.

На переконання слідчого судді, постанова про закриття кримінального провадження достатньо вмотивована, в ній проведено аналіз і надано оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності та в співставленні з нормами законодавства з точки зору кримінального права. Висновки слідчого за результатами оцінки доказів відповідають дійсному змісту доказів в їх сукупності. Слідчим зроблені відповідні висновки про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Також слідчий суддя зазначив, що твердження скарги щодо вчинення домашнього насильства щодо батька дітей заявника ОСОБА_8 , взагалі виходить за межі скарги, поданої в інтересах малолітнього ОСОБА_9 , а тому судом відкидається як неналежне в даному випадку.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання незаконною і скасування оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні скарги відмовив.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_8 та представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , просили апеляційний розгляд провести без їх участі.

Прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, в постанові слідчого, прокурора повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, в мотивувальній частині ухвали суду зазначаються встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Зазначені вимоги слідчим та слідчим суддею не дотримані.

Приймаючи рішення за скаргою, слідчий суддя погодився з висновком слідчого про те, що зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, зокрема його складової - суб`єктивної сторони, яка характеризується систематичністю. Однак, з цими висновками колегія суддів не погоджується та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

У постанові про закриття кримінального провадження №0000027 слідчий зазначив, що під час досудового розслідування, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, проведено ряд слідчих дій та прийняті процесуальні рішення, які за висновком слідчого, достатні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Зокрема, слідчий зазначив, що проведено наступні слідчі дії:

- допитано в якості потерпілих ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які заперечили факт вчинення відносно них домашнього насильства зі сторони їх матері ОСОБА_10 та вітчима ОСОБА_11 , пояснивши що вони їх не ображають, ніколи не б`ють, лише інколи сварять (роблять зауваження), коли вони бешкетують. Також зазначили, що чоловіка на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_8 ) вони не бачили уже близько 5 років, їх вихованням він не займається, пише багато заяв на їхню матір, що їм дуже не подобається. При цьому прямо зазначили, що не бажають щоб в подальшому здійснювалось досудове розслідування;

- допитано в якості свідків сусідів малолітніх потерпілих (не зазначено кого саме), які пояснили, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть охарактеризувати з позитивної сторони, тихі та спокійні. За час їх спільного проживання ніяких сварок вони не чули, діти завжди доглянуті. При цьому пояснили, що коли ОСОБА_10 проживала з попереднім чоловіком ( ОСОБА_8 ), у них в родині були «дуже великі скандали». ОСОБА_8 вони точно не бачили останніх декілька років;

- допитано в якості свідка класного керівника ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яка пояснила, що вказані діти є здібними, мають значні успіхи у навчанні. Демонструють помірний прогрес, навчаються самостійно, гарно читають, розв`язують приклади та задачі. На уроках активні, розуміють прочитане та аналізують, добре переказують. Люблять малювати. Займаються спортом, відвідують гуртки. До школи приходять охайно вдягнені, до уроків всі приладдя є. В портфелях із дому сніданок їжа свіжоприготовлена, вода, є з собою тривожний рюкзак. Вони ніколи не скаржились про те, що відносно них хто небуть вчиняє будь-якого роду насильство, та вона ніколи не чула, щоб вони про це скаржились третім особам. До школи їх завжди приводе мати, забирає мати чи бабуся. ОСОБА_8 жодного разу до школи не приходив, цікавився вихованням дітей лише через адвокатські запити;

- витребувано характеристики з місця навчання та проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які характеризуються позитивно;

- витребувано характеристики з місця проживання ОСОБА_10 , яка характеризується позитивно;

- 21.09.2024 здійснений комісійний виїзд за місцем проживання сім`ї ОСОБА_10 , яка проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . За результатом ретельної перевірки, проведеної відповідно до вимог діючого законодавства, бесіди з дітьми, з урахуванням найкращих інтересів дітей, ознаки вчинення насильства відносно малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_5 не виявлені;

- підготовлено запит та отримано відповідь з Первомайського центру соціальних служб Первомайської міської ради № 540/5.01-19 від 25.06.2024, в якому зазначено, що практичним психологом в складі комісії: головного спеціаліста сектору прав, свобод і законних інтересів дітей управління Служби у справах дітей ОСОБА_13 , лікаря загальної практики - сімейного лікаря ОСОБА_14 відвідано сім`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ніяких проявів агресії та будь-яких видів насильства зі сторони їх матері ОСОБА_10 та вітчима ОСОБА_11 не відбувалось, що засвідчив огляд лікаря ОСОБА_14 ;

- проведено судово-психологічну експертизи стосовно малолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , в яких експерт рекомендує обмежити участь дітей у слідчих діях. В ході проведення експертизи судовий експерт, зі слів малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , встановив, що ОСОБА_11 бив його по попі рукою. Також, під час проведення експертизи судовий експерт, зі слів малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , встановив, що ОСОБА_11 легенько вдарив його двічі по попі ременем, при цьому йому боляче не було, ніяких слідів у нього не лишилось, та він на нього не ображається. В ході проведення вказаної експертизи ОСОБА_5 також повідомив, що йому розповідала його мати та брат, що ОСОБА_8 штовхнув їх матір з другого поверху на перший по сходам. За результатами проведення вказаних експертиз, встановлено, ситуація, що розглядається в кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та для ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження про притягнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до відповідальності за вчинення правопорушень. За результатом отриманої відповіді, встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жодного разу до адміністративної чи до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства не притягувались.

Як слідує з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, пославшись на вищевказані слідчі дії, які вище перелічені, слідчий зазначив, що для настання кримінальної відповідальності за статтею 126-1 КК України необхідно три задокументованих випадки насильства, незалежно від того, в якій спосіб закріплено факти вчинення домашнього насильства. На переконання слідчого, приймаючи до уваги зібрані в ході досудового розслідування докази, встановлено, що у вказаній події відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, зокрема його складової - суб`єктивної сторони, яка характеризується систематичністю.

Станом на момент здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні жодного задокументованого факту вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 домашнього насильства, в тому числі і по відношенню до малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , не було.

Разом з тим, у резолютивній частині оскаржуваної постанови слідчого зазначено наступне: « Копію постанови направити начальнику Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП».

Проте, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження, а отже, і з рішенням слідчого судді, оскільки вважає прийняте рішення про закриття кримінального провадження передчасним.

Це рішення не є невмотивованим, слідчим допущена неповнота досудового розслідування, здобуті докази не проаналізовані в їх сукупності, наведені докази, які мають суттєве значення, викладені у оскаржуваному рішенні не повно. Окрім того, не проведені усі необхідні слідчі дії. Також оскаржуване рішення містить суперечності та неточності.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2024 року зобов`язано уповноважену особу Миколаївської обласної прокуратури вчинити дію в порядку ст. 214 КПК України за зверненням ОСОБА_8 з заявою від 28.05.2024 щодо внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено 10.06.2024 за фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_8 та малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, в оскаржуваній постанові слідчого зазначено, що з боку ОСОБА_8 по відношенню до малолітніх дітей ознак домашнього насильства не встановлено. Тобто, зазначене вказує, що незважаючи на те, що заява про кримінальне правопорушення подана ОСОБА_8 , заявник протягом досудового розслідування вимагає визнання його потерпілим, наводячи конкретні мотиви, але фактично слідчий, проводячи досудове розслідування, намагається встановити факти домашнього насильства не з боку осіб, на яких вказує заявник, а з боку заявника. Тобто, заслуговують на увагу доводи апелянта про недотримання слідчим принципу неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Щодо порушення принципу повного дослідження слідчим кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що упродовж проведення досудового розслідування слідчим не допитано заявника з метою з`ясування конкретних обставин кримінального провадження, не визнано його потерпілим, хоча відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за фактом можливого вчинення домашнього насильства як у відношення малолітніх дітей, так і у відношенні заявника ОСОБА_8 .

Взагалі у постанові про закриття кримінального провадження не проаналізовані обставини, на які послався заявник ОСОБА_8 у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 подав консультативний висновок експерта-психолога ОСОБА_15 № 3 від 15 березня 2024 року, в якому міститься посилання на висновок судово-психологічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-7237 від 30.09.2022, а також відеозаписи такого експертного дослідження за участі малолітніх потерпілих.

Як слідує з чисельних скарг, клопотань заявника як до слідчого, так і слідчого судді, заявник вимагав зазначений висновок та відеозаписи проведення експертного дослідження за участі малолітніх дітей витребувати, приєднати до матеріалів кримінального провадження, дослідити та надати їм відповідну оцінку, але ці клопотання залишені слідчим поза увагою.

Не міститься посилання на консультативний висновок експерта-психолога ОСОБА_15 і у оскаржуваному рішенні слідчого.

Разом з тим, за висновком експерта-психолога ОСОБА_15 , при проведенні психоаналітичного дослідження наданих матеріалів у вигляді психологічних характеристик від практичних психологів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та відомостей із проведення судової психологічної експертизи від 30.09.2022, встановлено:

- у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , 2016 року народження, наявні чіткі психологічні ознаки в поведінці та ставленні до їхнього батька ОСОБА_8 протягом 2019-2022 років із яскраво позитивних, теплих відносин до стійкого негативного ставлення до біологічного батька (злість, агресія, ворожість);

- у поведінці ОСОБА_10 стосовно відношення (уявлення) дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до батька, спостерігається кілька ознак стійкого негативного психологічного впливу: прямий (цілеспрямоване заміщення фігури біологічного батька, шляхом акцентуації «хорошого» відношення нового батька, на відміну від «поганого» відношення реального батька), ігнорування зустрічей дітей із ОСОБА_8 ; не прямого: відсутність розмов з дітьми про їх біологічного батька (ігнорування інформацією).

Також, в поведінці ОСОБА_10 діагностуються форми маніпулятивної комунікативної поведінки: спотворення інформації, уникнення (ігнорування), що прямо вплинуло на небажання дітей ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , знати чи, навіть чути про їх біологічного батька (т. 1 а.п.69-95).

Ці висновки залишилися поза увагою як слідчого, так і слідчого судді.

Як слідує з цього висновку, судовий експерт проаналізувала надані заявником дані, а саме: характеристики дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_5 складені у ДНЗ №34 Висновок «Зірочка»; висновки психолога ОСОБА_20 від 25.11.2020, 20.04.2021, 23.07.2021, 22.06.2021, 28.06.2022, 20.01.2020, аудіо та відеозаписи фіксації проведення експертного дослідження при проведенні експертизи від 30.09.2022, аудіо запис судового засідання у справі 484/37/20 від 29.12.2020, висновок судово-психологічної експертизи №21-7237 від 30.09.2022, запис спілкування батька з дітьми за 2019 рік (на електронному носієві, розміщення на гул диску), протокол індивідуальної психологічної консультації від 20.08.2022 та 20.01.2023 ОСОБА_8 з психологом ОСОБА_17 .

Ці дані, на які посилалася експерт, також потребують дослідженню під час досудового розслідування, чого слідчим зроблено не було.

Окрім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування проведені судово-психологічні експертизи, згідно яким:

- ситуація, що розглядається у кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та полягає в тому, що у ОСОБА_5 на момент дослідження виявлено наступні ознаки психотравмування: відчуження від біологічного батька, порушення фізичної цілісності дитини внаслідок побиття, яке вчиняв вітчим і мати, мати ОСОБА_10 не вступилась за ОСОБА_18 , таким чином нормалізувала дії вітчима в очах дитини (висновок № СЕ-19/115-24/19570-ПС від 24.02.2025);

- ситуація, що розглядається у кримінальному провадженні, є психотравмувальною для ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та полягає в тому, що у ОСОБА_5 на момент дослідження виявлено наступні ознаки психотравмування: відчуження від біологічного батька, порушення фізичної цілісності дитини внаслідок побиття ременем, ОСОБА_19 бере провину на себе, оправдовуючи дії вітчима за побиття ременем, мати ОСОБА_10 не вступилась за ОСОБА_19 , таким чином нормалізувала дії вітчима в очах дитини (висновок № СЕ-19/115-24/19575-ПС від 24.02.2025).

Колегія суддів наголошує, що слідчий, пославшись на ці експертизи у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, не навів повного їх змісту, а вдався до вибіркового викладення окремих висновків експерта та встановлених під час проведення експертизи обставин, та взагалі не зазначив про виявлені експертом ознаки психотравмування дітей, які полягають у відчуженні дітей від біологічного батька та порушенні фізичної цілісності кожної дитини внаслідок побиття.

Отже, наслідком не зазначення дійсних висновків судово-психологічних експертиз є передчасними висновки як слідчого, так і слідчого судді, щодо підстав для закриття кримінального провадження, оскільки зазначені висновки не проаналізовані, і встановленим обставинам під час досудового розслідування не надана відповідна оцінка.

Окрім того, слідчий, перелічивши докази у постанові про закриття кримінального провадження, вдався лише в аналіз фактів фізичного насильства. Але не надано будь-якої оцінки заяви ОСОБА_8 (батька) про вчинення психологічного насильства як до нього, так і до малолітніх дітей, а саме у відчуженні дітей від біологічного батька.

Стосовно допиту малолітніх потерпілих, проведених під час досудового розслідування, колегія суддів встановила наступне:

- у постанові про закриття кримінального провадження пояснення малолітніх ОСОБА_21 та ОСОБА_22 наведені не повно, не зазначено їх пояснення, які мають істотне значення у розслідуванні фактів домашнього насильства по відношенню до дітей, про що свідчать відеозаписи допиту потерпілих. Окрім того, пояснення кожного з потерпілих дещо відрізняються, але слідчий ці пояснення фактично узагальнив, що є неприпустимим;

- відповідно до відеозаписів допиту неповнолітніх потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , їх допит відбувся за місцем проживання дітей, у присутності представника органу опіки та піклування та психолога. Хоча формально цей допит проведено з дотриманням вимог КПК України, але колегія суддів зауважує, що допити проведено за місцем їх проживання. Матір дітей ОСОБА_10 та вітчим ОСОБА_11 були присутні у подвір`ї. Проведення допиту фактично у присутності матері та вітчима є невиправданим і неприпустимим, оскільки за вище вказаними висновками судово-психологічних експертиз, з боку матері та вітчима допущено відчуження від біологічного батька, порушення фізичної цілісності кожної дитини внаслідок побиття. Тобто, слідчим суддею не звернуто увагу, чи був виправданим такий допит малолітніх потерпілих у присутності матері та вітчима, на яких заявник вказує як на кривдників.

Щодо участі законного представника завідувача сектором захисту прав, свобод і законних інтересів дітей управління Служби у справах дітей Первомайської міської ради ОСОБА_23 , колегія суддів наголошує, що під час допиту малолітніх 15.08.2024 вона була присутня. Разом з тим, як слідує з відеозапису допиту дітей, представник служби у справах дітей приймав участь у допиті формально.

Враховуючи те, що як зазначено вище, є обгрунтовані сумніви у дотриманні вимог закону при допиті дітей в присутності осіб, на яких заявник вказує як на кривдників, законний представник не вжила жодного заходу на забезпечення безпеки дітей, а тому є достатні підстави вважати, що її присутність при допиті була формальною. За такого, не можна вважати, що допит малолітніх дітей проведено в обстановці, що виключала на них прояву будь-якого тиску.

У постанові слідчий послався на показання сусідів малолітніх потерпілих, але не вказав, показання яких конкретно свідків враховані, їх прізвища не зазначені.

Що стосується наведених показань свідка - класного керівника, то слідчий також не зазначає його прізвища. Ретельно наводячи показання цього свідка щодо учбового процесу, слідчий не зазначив, які обставини встановлені під час допиту свідка, які мають значення при розслідування обставин кримінального провадження.

Пославшись на відповідь з Первомайського центру соціальних служб Первомайської міської ради № 540/5.01-19 від 25.06.2024, слідчий не навів мотивів, чи спростовує ця відповідь висновки судово-психологічних експертиз.

В цілому, що стосується висновків, які зроблені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, то фактично постанова не містить мотивів прийнятого рішення. У постанові слідчий лише виклав не повно зміст отриманих доказів, але взагалі не надав їм оцінки.

Окрім того, вказавши в резолютивній частині постанови на те, що копію постанови слід направити начальнику Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, у мотивувальній частині постанови не зазначено, які фактичні обставини встановлені під час досудового розслідування, зокрема щодо події правопорушення (дата, час, місце), та які, на думку слідчого, є винні особи, щодо яких слід вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначене, на переконання колегії суддів, вказує на неповноту досудового розслідування.

В свою чергу, слідча суддя фактично не дослідила обставини кримінального провадження, прийняте рішення належним чином не мотивувала, не звернула уваги, що у кримінальному провадженні існує ряд обставин, які залишилися поза увагою слідчого. Отже, прийнято передчасне рішення про відмову в задоволенні скарги представника потерпілого на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною і невмотивованою, а тому підлягає скасуванню. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на безпідставність розгляду скарг, які подані представниками потерпілих, на одну і ту ж постанову слідчого, у окремих судових провадженнях.

Враховуючи, що орган досудового розслідування допустив неповноту досудового розслідування, фактично не перевірив відомості, викладені у заяві про кримінальне правопорушення, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 07 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000027, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 та скасувати постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 07 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 10.червня 2024 року за фактом вчинення домашнього насильства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000027 направити до СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3