Справа № 190/540/25
Провадження №1-кп/190/101/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000649 від 23.12.2024 року стосовно

ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час розгляду справи прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та просив продовжити строк дії запобіжного заходу на 60 днів. Зазначене клопотання прокурор виклав в письмовій формі та просить долучити його до матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

За положенням ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 легальних джерел доходів не має, сталих сімейних зв`язків не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

Також, під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, судом враховано те, що свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, а тому можливий незаконний вплив на них з боку обвинуваченого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжуючи дію даного запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14 год. 00 хв. 23 червня 2025 року по 14 год. 00 хв. 21 серпня 2025 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, надіслати начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1