Справа № 524/9615/25
Провадження № 1-кп/524/686/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000114 від 22.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, одруженого, не працюючого, із середньо- спеціальною освітою, раніше судимого:

-12.12.2002 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.03.2003 року направлений для відбування покарання у виді позбавлення волі;

-30.05.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.309, ст.71ч.1 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 24.07.2006 року.

-12.10.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст.395, ст.70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 28.10.2013 року по відбуттю строку покарання;

-05.01.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.304, ст.70 ч.1 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки, встановлені певні обов`язки на підставі ст. 76 КК України ;

-25.09.2015 року апеляційним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70, ст.71 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-25.11.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. 26.11.2020 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-14.04.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-17.05.2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ст. 71 ч.1 , ст.72 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі.

- 31.05.2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі .Звільнений 16.10.2024 року по відбуттю строку покарання;

- 25.03.2025 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.345 ч.2 КК України до 1 -го року обмеження волі,на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, встановлені певні обов`язки на підставі ст. 76 КК України

без місця реєстрації , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Крім цього, в провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 29.07.2025 року надійшла угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , яка укладена 25.07.2025 року. Угода про примирення досягнута між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що згідно Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі Стамбульська конвенція) від 11.05.2011 в п. b ст. 3 яка встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Встановлено, що ОСОБА_5 систематично вчиняв домашнє насильство та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), а саме за вчинення фізичного, психологічного насильства щодо ОСОБА_4 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах.

Це підтверджується постановами Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2025 року у справі № 524/1288/25 та від 17.04.2025 року у справі № 524/2228/25.

26.01.2025року о 21 год.45хв. ОСОБА_5 за місцем свого проживання , а саме: в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, домашнє насильство фізичного характеру, а саме умисні дії, які полягали в стусанах, чим завдав їй фізичного болю. Це стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за що 13.03.2025 року судом на нього було накладено штраф у розмірі 510 грн.

27.01.2025 року о 00 год. 18 хв. ОСОБА_5 за місцем свого проживання , а саме: в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось у нецензурному висловлюванні в адресу потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що 13.03.2025 року судом на нього було накладено штраф у розмірі 510 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність 21.02.2025 року приблизно о 03 год.00хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно співмешканки громадянки ОСОБА_4 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, а саме вдарив рукою по обличчю та ображав нецензурною лайкою, що побачив неповнолітній син громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від чого почав плакати, ванслідок чого завдав розладу психічному здоров`ю. ОСОБА_5 вчинив фізичне насильство стосовно ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження: синець нижньої повіки правого ока, які згідно з висновком експерта № 271 від 05.03.2025 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо ОСОБА_4 , що відповідно до висновку експерта №310 від 21.05.2025 року , ситуація, що досліджується в даному кримінальному провадженні, а саме факти систематичного домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_5 є психотравмуючою для підекспертної потерпілої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Внаслідок цього потерпіла ОСОБА_4 зазнала нетривалих у часі та помірних по інтенсивності психологічних (моральних) страждань переважно у вигляді змін її емоційного стану, у вигляді емоційної напруги, загальної психоемоційної та фізичної слабкості, що істотно порушує якість її життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України , як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи,.

25.07.2025 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення, відповідно до якої обставинами, що мають істотне значення для її укладання є щире каяття і повне визнання вини ОСОБА_5 , активне сприяння ОСОБА_5 розкриттю кримінального правопорушення, засудження ОСОБА_5 своєї поведінки .

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, також обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 , дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести обвинувачений ОСОБА_5 за ст.. 126 -1 КК України у виді 2-х років обмеження волі, на підставі ст.. 70 ч. 4 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.03.2025 року більш суворим , призначеним за цим вироком у виді 2-х років обмеження волі. На підставі ст.. 75 КК України із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. На підставі ст. 76 КК України встановити ОСОБА_5 наступні обовязки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи, що сторонами узгоджено покарання у виді 2-х років обмеження волі , а також повне визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому криміналього правопорушення, враховуючи, що останній має постійне місце проживання , за місцем проживання скарг та зауважень від сусідів на його адресу не надходило, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення ,засудив свою поведінку , тому сторони вважають за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства із застосуванням вимог ст. 75 КК України, як вище зазначено судом.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження угоди про примирення та зазначив, що при укладені угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила, що угода про примирення ініційована саме нею, просила затвердити угоду, та зазначила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст.474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

За положенням ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України,є нетяжким злочином.

У частині 3 статті 469 КПК України зазначено , що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже, у кримінальному провадженні №0000114 , відомості про яке внесені до ЄРДР 22.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілої.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди було ініційовано саме потерпілою у кримінальному провадженні, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення .

Суд також погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як обтяжуючі покарання, та визнає відповідно до п 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини .

Оскільки умови угоди про примирення, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, що згідно з положеннями ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відносяться до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та однієї обтяжуючої покарання обставини, те, що угода про примирення може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді 2-х (двох) років обмеження волі. Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено із застосуванням вимог ст. 70 ч.4 КК України, оскільки він судимий 25.03.2025 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст. 345 ч.2 КК України до 1 -го року обмеження волі , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і після постановлення вироку встановлено, що ОСОБА_5 винен ще в іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тому суд вважає на підставі ст.. 70 ч. 4 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.03.2025 року більш суворим , призначеним за цим вироком у виді 2-х років обмеження волі. На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці. На підставі ст. 76 КК України встановити ОСОБА_5 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання , оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання з обмежувальними заходами залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 394, 472, 474 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 25 липня 2025 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2-х ( двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.03.2025 року більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 2 х років обмеження волі .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного судом покарання звільнити із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці .

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання з обмежувальними заходами залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду , через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_7