УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Київ

справа № 285/837/20

провадження № 51 - 2036 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року, задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про зупинення розгляду кримінального провадження у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_7 призваний у Збройні Сили України під час мобілізації. Судове провадження №285/837/20 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК зупинено до часу звільнення обвинуваченого з військової служби.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року та ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2023 року, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 порушує питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, наявну копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з приписами ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Відповідно до ч. 2 вказаної норми, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, якою зупинено судове провадження, окремому оскарженню не підлягає.

Як вбачається з копії ухвали місцевого суду, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, цей суд проаналізував довідку, надану стороною захисту, відповідно до яких обвинувачений проходять військову службу, задіяний до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі Угрупування сил та засобів оборони м. Києва, у тому числі й на час розгляду клопотання, та зупинив судове провадження у справі до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду, представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на це рішення місцевого суду.

Суддя апеляційного суду, врахувавши приписи ч. 2 ст. 392 КПК, та встановивши, що зазначена ухвала місцевого суду апеляційному оскарженню не підлягає, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону та дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК.

Водночас Суд вважає, що відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд не порушив вимоги кримінального процесуального закону, не залишивши поза увагою загальні засади кримінального провадження, якими забезпечується право особи на апеляційне оскарження судових рішень.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження права особи на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд звертає увагу, що зупинення судового провадження у справі є тимчасовою перервою у здійсненні провадження судом, що викликана однією із визначених у ст. 335 КПК обставин, після усунення якої судове провадження продовжується.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду (див.: ухвала від 22 серпня 2022 року у справі № 678/136/21 (провадження 51 - 2413 ск 22), ухвала від 02 січня 2023 року у справі № 991/4509/22 (провадження № 51 - 4269 ск 22), ухвала від 13 березня 2023 року у справі № 761/22125/19 (провадження № 51 - 1474 ск 20), ухвала від 18 травня 2023 року у справі № 367/1848/21 (провадження № 51 - 3005 ск 23), ухвала від 23 травня 2024 року у справі 468/1237/23 (провадження № 51 - 2679 ск 24).

Щодо доводів адвоката ОСОБА_5 , щодо перевірки апеляційним судом законності та обґрунтованості ухвали місцевого суду Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2023 року, апеляційний суд зазначив таке.

За результатами перевірки матеріалів провадження №285/837/20, встановлено те, що таке судове рішення фактично відсутнє.

Так, у відповідності до матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та листа Новоград-Волинського міськрайонного суду за №285/837/20/11390/2025/1-кпк/0285/107/25 від 31.03.2025 (а.п.102) на заяву адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що ухвала від 11 грудня 2023 року зазначеним судом не постановлювалася, внесення до реєстру цієї ухвали є помилковим та це судове рішення підлягає вилученню з реєстру судових рішень.

Таким чином апеляційним судом, в даному випадку встановлено фактичну відсутність предмету оскарження (відповідного судового рішення) ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня2023 року.

З огляду на викладене Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 слід відмовити.

Оскільки з касаційної скарги, наданої копії судового рішення вбачається, що підстав для її задоволення немає, Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК вбачає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3