Справа № 314/3621/25
Провадження № 1-кс/314/1066/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання старшого слідчого ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 10 серпня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт Донське Волноваського району Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітніх дітей: донька ОСОБА_6 2022 р.н., син ОСОБА_7 2023 р.н., донька ОСОБА_8 2025 р.н., проходить військову службу на посаді стрільця снайпера розвідника військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

З наданих суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проходячи військову службу у військовому званні «солдат», на посаді стрільця-снайпера розвідника військової частини НОМЕР_2 , 10 серпня 2025 року, у період часу з 00 годин 20 хвилин до 02 годин 28 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, керуючи автомобілем «Opel Astra Station Wagon» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по трасі «Запоріжжя-Новомосковськ», поблизу с. Богатирівка Запорізького району Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з пасажиром ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, ліктем правої руки наніс останньому один удар в область грудної клітини, після чого зупинив вказаний автомобіль, та вийшовши з нього, де між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_11 6 ударів кулаками обох рук в область тулубу та голови.

У подальшому ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 сіли до салону вищевказаного та попрямували до магазину в с. Богатирівка Запорізького району Запорізької області, з метою продовження вживання алкогольних напоїв. Далі, перебуваючи біля приміщення магазину у с. Богатирівка Запорізького району Запорізької області, в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 02:28 год. 10.08.2025 між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 знову виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний намір, наніс ще декілька ударів ОСОБА_11 в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу, сітчастої кістки, розсічення м`яких тканин обличчя, забою головного мозку, субдуральної гематоми, тобто заподіяв ОСОБА_11 умисне тяжке тілесне ушкодження.

10.08.2025 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 був фактично затриманий співробітниками поліції та доставлений до відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, де у період часу з 18:55 год. д 20:51 год. був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України.

11.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З огляду на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий за погодженням прокурора звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Захисник зазначений, що ризики, зазначені у клопотанні, не доведені. Зокрема, ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, не може ґрунтуватися на наявності вироку, який скасований. Захисник просив суд застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що він не зможе впливати на свідків, оскільки буде виконувати бойові завдання у Сумській області. Пояснив, що він був у відпустці за сімейними обставинами у Запорізькі області. Потерпілий його друг, у якого вагітна дружина, тому він має намір допомагати їм матеріально.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 10 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді стрільця-снайпера-розвідника, солдат.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що він з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_5 , Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням потерпілого та інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 , в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя не визначає розмір застави у зазначеному кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування до 08.10.2025 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 жовтня 2025 включно, строк якого обчислювати з 10 серпня 2025 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 08 жовтня 2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.08.2025 о 16-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1

12.08.2025