Провадження № 1-кп/734/330/25 Справа № 734/2589/25
В И Р О К

іменем України

26 серпня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000424 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,

встановив:

12 червня 2025 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 31 березня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Після призначення справи до судового розгляду 26 серпня 2025 року між прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди 10.05.2024 ОСОБА_5 , на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 177 (з основної діяльності), призвано та направлено для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаних та резервістів у складі команди НОМЕР_1 .

Надалі, 11.05.2024 ОСОБА_5 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 травня 2024 року № 134 (по стройовій частині), призначено на посаду курсанта 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , як такого, що прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 та зараховано на усі види забезпечення.

Проходячи військову службу в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та норм чинного законодавства України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у точно не встановлених досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 27.06.2024 прийняв для себе рішення ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом надання підроблених документів.

Після чого, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 27.06.2024, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_3 солдат ОСОБА_5 подав до командування військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» долучивши до нього наступні підроблені медичні документи:

- довідка військово-лікарської комісії НВМКЦ «ГВКГ» № 7651 від 24.06.2024 року, затверджена від імені ЦВЛК МО України;

- свідоцтво про хворобу НВМКЦ «ГВКГ» № 5929 від 24 червня 2024 року, затверджене від імені ЦВЛК МО України.

В свою чергу, відповідно до відомостей, наданих Центральною ВЛК ЗС України, медичні документи щодо ОСОБА_5 на розгляд та затвердження Центральної ВЛК не надходили, та відповідно не розглядалися (не затверджувались).

В той же час, відповідно до відомостей, наданих Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, військовослужбовець ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався, медичні документи щодо останнього не складались та не видавались.

За результатом розгляду вищезазначеного рапорту, командуванням військової частини НОМЕР_1 видано наказ (по стройовій частині) від 28.06.2024 № 184, яким військовослужбовця за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 , на підставі рапорту від 27.06.2024 звільнено з військової служби із виключенням з військового обліку на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку та направлено для зарахування військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Покинувши військову частину, ОСОБА_5 до останньої не повернувся, а час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

Враховуючи вищевикладене, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи, що вищевказані документи не отримувались ним у Центральній ВЛК ЗС України та НВМКЦ «ГВКГ», у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 27.06.2024 надав до командування військової частини НОМЕР_1 підроблені медичні документи з метою ухилення від військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи курсантом 2 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір ухилитися від несення військової служби, подав до командування військової частини НОМЕР_1 підроблену документацію про непридатність до військової служби, на підставі яких був виключений із списків особового складу військової частини.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 409 КК України - ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 4 ст. 409 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст. 75 КК України зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробування зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.409 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 26 серпня 2025 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 (у присутності захисника ОСОБА_4 ) та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді застави слід залишити без змін, після набрання вироком законної сили - застава підлягає поверненню заставодавцю.

Керуючись ст. 369, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 26 серпня 2025 року між прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Залишити до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави у розмірі 242 240 грн. без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу, сплачену ОСОБА_7 в загальній сумі 242 240 грн, - повернути платнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_8