Справа №:755/4987/20
Провадження №: 1-о/755/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галига І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

14.04.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76, ч. 1 ст. 464 КПК України, було визначено головуючого суддю Галигу І.О. та передано - 15 квітня 2025 року.

16 квітня 2025 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року залишено без руху та надано час на усунення недоліків, строком на 10 днів.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Так, аналізуючи вищевказане положення кримінального процесуального законодавства, останнім днем в рамках якого заявник мав змогу усунути зазначені судом недоліки є 28 квітня 2025 року, оскільки фактичне закінчення 10-денного строку припало на вихідний неробочий день - 26.04.2025 року.

Проте, у період з 28.04.2025 року по 02.05.2025 року суддя Галига І.О. перебувала на лікарняному, що унеможливлювало здійснення нею правосуддя, у зв`язку із чим питання про відкриття провадження у вказаному провадженні фактично вирішується 05.05.2025 року.

Незважаючи на те, що заявнику було надано тривалий час на усунення недоліків, який фактично був пролонгований з незалежних від суду підстав, станом на 05 травня 2025 року заявником недоліки не усунуто.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України.

Як убачається з заяви заявника, а саме безпосередньо самого обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, підставою вимог є відсутність на момент розгляду судом справи доручення слідчому на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001960. Тобто, заявник фактично стверджує про недопустимість зібраної доказової бази, оскільки остання збиралася неуповноваженим суб`єктом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, при попередньому дослідженні заяви ОСОБА_1 судом встановлено, що заявником не дотримано умови, встановлені законодавцем для такого виду звернень, а саме не долучено копій заяв в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження. При цьому, матеріали заяви не містять відомостей про перебування заявника під вартою, що могло б перешкодити виконанню такої вимоги.

Окрім того, ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовано та не доведено, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє доручення т.в.о. начальника СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві Марченка Б.В. слідчому ОСОБА_2 , про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001960. При цьому, відповідь Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про відсутність у правоохоронного органу матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з їх фактичним направленням на адресу Київської місцевої прокуратури № 4, на переконання суду, не є єдиним належним доказом наявності нововиявлених обставин в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України. Тобто, заявником у вказаному випадку належним чином не обґрунтовано та не наведено переконливих доводів з посиланням на обставини, що могли б підтверджувати наявність нововиявлених обставин.

Суд також зауважив, що засудженому попередньо було акцентовано увагу на недотриманні вищезазначених вимог в ухвалі від 05.03.2025 року, якою аналогічну заяву ОСОБА_1 про перегляд вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року залишено без руху, а в подальшому ухвалою від 18.03.2025 року повернуто заявнику, оскільки останнім не усунуто зазначені в ухвалі суду недоліки.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

З положень п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, вбачається, що суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу ; копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу.

Проте, станом на 05.05.2025 року заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо:

1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк;

2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу;

3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Копія ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу, разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Окрім того, Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 07.04.2025 року (забезпечено надання загального доступу до вказаного рішення 17.04.2025 року) у справі № 464/7111/14-к було сформовано правовий висновок про те, що ч. 1 ст. 461 КПК чітко вказує, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. Таким чином, цей строк установлено виключно для особи, яка звернулася до суду, і він відраховується з того моменту, коли вона дізналася про обставини, які вважає нововиявленими.

Водночас частини 2-4 ст. 461 КПК установлюють строки, протягом яких допускається перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строки, протягом яких особа може звернутися до суду з відповідною заявою.

Указані вище норми однозначно вказують, що учасник кримінального провадження може звернутися із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом трьох місяців з моменту, коли йому стало відомо про такі обставини, поза межами цього строку - може клопотати про його поновлення відповідно до приписів кримінального процесуального закону.

В свою чергу суд має право переглянути судове рішення або в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (за частинами 2, 3 ст. 461 КПК), або й поза межами строків давності (за правилами ч. 4 ст. 461 КПК).

Разом з тим правила частин 2-4 ст. 461 КПК підлягають застосуванню з урахуванням приписів ч. 1 цієї статті, що визначають строк, протягом якого можуть бути подані відповідні заяви учасниками кримінального провадження, які не підпорядковуються і не змінюються положеннями частин 2-4 указаної статті.

Приписи ч. 3 ст. 464 КПК у їх взаємозв`язку із ч. 3 ст. 429 КПК дають підстави для висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подану після закінчення строку на її подання (ч. 1 ст. 461 КПК), якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, має бути повернуто особі, яка її подала.

Тобто, аналізуючи вищевказану позицію Верховного Суду, у вказаному випадку наявний також пропуск строку на звернення засудженого до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ОСОБА_1 фактично дізнався про існування обставин, які на його внутрішнє переконання є нововиявленими, у кінці жовтня 2024 року (точної дати засуджений не наводить), у зв`язку із чим тримісячний строк звернення закінчився у кінці січня 2025 року. При цьому клопотання про поновлення зазначеного строку на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами засуджений не подавав.

За таких обставин відсутні підстави для відкриття провадження по заяві ОСОБА_1 , а тому суд приходить до переконання, що заява у відповідності до ч. 3 ст. 464 КПК України підлягає поверненню.

Окрім того, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 369-372, 376, 392, 459-464, 469 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України - повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: