Справа № 308/5483/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , у присутності: прокурора ОСОБА_5 ,. представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/620/25 (справа № 308/5483/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 04.11.2022 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Смереково, Великоберезнянського району, Закарпатської області, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, приватного підприємця, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами Законів № 270-VI від 15.04.2008 та № 2617-VIII від 22.11.2018), -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/620/25 (справа № 308/5483/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 04.11.2022року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами Законів №270-VI від 15.04.2008 та №2617-VIII від 22.11.2018).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 17.04.2025 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Згідно ухвали від 17.04.2025 року призначено підготовче судове засідання.

Згідно ухвали від 24.04.2025 року клопотання обвинуваченого задоволено постановлено здійснювати судовий розгляд кримінального провадження № 1-кп/308/620/25 (справа № 308/5483/25), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 04.11.2022року, про обвинувачення, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - колегіально судом у складі трьох суддів.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було подане клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків експерта, спеціаліста у кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Таким чином застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є є наявність обґрунтованого обвинувачення та наявність вищезазначених ризиків.

У судовому засіданні 24.04.2025 прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи таке необґрунтованим та безпідставним, просила застосувати більш м`який запобіжний захід оскільки ризики відсутні, а шкода потерпілому в повній мірі відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілого в судовому засіданні вказав, залишив клопотання на розсуд суду, вказав, що вони не мають жодних претензій до обвинуваченого оскільки він відшкодував шкоду потерпілому в повній мірі.

Заслухавши пояснення всіх учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Як зазначено у ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2025 року справа №297/3734/22 відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 30 днів, який обчислюється з моменту йог затримання, а саме до 18 березня 2025. Одночасно визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

У подальшому ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2025 Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2025 року справа №297/3734/22 відносно ОСОБА_8 продовжено строк дії вищезазначеного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 квітня 2025. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами Законів № 270-VI від 15.04.2008 та № 2617-VIII від 22.11.2018, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Прокурор у судовому засіданні наголосив про наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків експерта, спеціаліста у кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Колегією судів перевірена наявність та обґрунтованість ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлено наступне: усвідомлюючи тяжкість покарання обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, оскільки за інкриміноване йому кримінальне правопорушення може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, обвинувачений ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у судовому засіданні останні ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, оскільки на даний час в Ужгородському міськрайонному судді перебуває на розгляді ще один обвинувальний акт у кп №0000422 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування іншого ризику, зазначеного у клопотанні, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, належним чином не обґрунтоване та не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим цей ризик не враховується судом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява №47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, №254-А, п. 33).

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених судом обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_8 та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри та необхідність запобігання встановленим ризикам, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами Законів № 270-VI від 15.04.2008 та № 2617-VIII від 22.11.2018), та даних про особу, а саме те, що ОСОБА_8 , є особою похилого віку - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлучений, приватний підприємець, раніше не судимий, відшкодував потерпілому шкоду в повній мірі, відтак, колегія суддів вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю на строк до 24.06.2025 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім і зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризиків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду. утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_6 та свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 315, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати (обрати) щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю на строк до 24.06.2025 року включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- прибувати до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_6 та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії зазначеної ухвали до 24.06.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3