Справа № 289/555/25
Номер провадження 1-кп/289/121/25
УХВАЛА

27.08.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він знаходячись на волі може переховуватися від суду, може вплинути на потерпілих та свідків. На думку прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання, звернув увагу суду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження перебуває на стадії завершення, тому відсутні підстави вважати, що існують ризики, на які посилається прокурор. Крім того, зазначив, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має на утриманні неповнолітню дитину.

Захисник в судове засідання не з`явилась, однак надіслала до суду свої письмові заперечення проти вказаного клопотання прокурора, в якому зазначила, що на даний час ризик впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків перестав існувати. Відтак просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням певних процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу.

Зокрема, у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, або іншим чином впливати на дієвість кримінального провадження.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України зобов`язано суд встановити, чи доводять надані прокурором докази обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, одне із яких за ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

Разом з тим, сама по собі тяжкість покарання за інкримінований злочин не може слугувати єдиним обґрунтуванням для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже це нівелює вимогу про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

У свою чергу стороною обвинувачення суду не було доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, який унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд ураховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, має постійне місце проживання, а також те, що наразі допитані усі потерпілі, свідки та досліджені усі письмові докази у даному кримінальному провадженні. У свою чергу, прокурор не представив суду будь-яких доказів про існування ризиків, що обґрунтовують подальше ув`язнення обвинуваченого.

Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який через призму своїх рішень, зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України», неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

З огляду на викладене, суд вважає недоцільним подальше ув`язнення ОСОБА_4 та вважає за можливе обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із носіннями електронного засобу контролю, що, на переконання суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Отже, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 днів, тобто до 25 жовтня 2025 року включно, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 з`являтися на виклики до Радомишльського районного суду Житомирської області, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні та цілодобово носити електронний засіб контролю.

Строк дії вказаних обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 визначити по 25 жовтня 2025 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному органу Національної поліції.

Зобов`язати вказаний орган негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , повідомити про це Радомишльський районний суд Житомирської області та закріпити обвинуваченому електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися у житло обвинуваченого, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1