Справа № 592/5674/25
Провадження № 1-кс/592/2666/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м.Суми

Слідча суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004811, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2023 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановила:

14.04.2025 після доопрацювання надійшло клопотання, погоджене з прокурором, в якому слідча просить накласти арешт шляхом обмеження права на відчуження та розпорядження майном: 1) на об`єкти нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_5 , та перебувають у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_6 , 2) на рухоме майно (транспортні засоби), яке належить на праві власності ОСОБА_5 , та перебуває у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні відділення поліції № 4 (м.Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області знаходяться виділені матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004811 від 13.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

07.04.2025 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , виконуючому обов`язків директора КП Сумської обласної ради «Паливокомуненерго», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у службовому підробленні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

ОСОБА_6 є підозрюваним у кримінальному провадженні, якому в порядку передбаченому ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема, кваліфікуючою ознакою за ч. 4 ст. 191 КК України є вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, наслідками вчинення правопорушення є заподіяння матеріальної шкоди (збитків) на суму 414163,00 гривень, в межах якої Сумська обласна рада подала позовну заяву про стягнення матеріальної шкоди (збитків), завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на зазначені положення законодавства, та те, що зазначені у клопотанні особи за умови їх повідомлення про зміст клопотання можуть відчужити зазначене майно до розгляду клопотання, слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без повідомлення власників майна.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідча суддя встановила, що 13.12.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004811 зареєстровано виділене кримінальне провадження за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Орган досудового розслідування відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області.

07.04.2025 ОСОБА_6 , виконуючому обов`язків директора КП Сумської обласної ради «Паливокомуненерго», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, а саме, в тому, що в результаті вчинення умисних протиправних дій, що виразились у заволодінні бюджетними грошовими коштами статутного капіталу КП СОР «Паливокомуненерго», за попередньою змовою із невстановленою у ході досудового розслідування особою, виділеними на ремонт котельні за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 18, відповідно договору підряду № 50 від 02.11.2022 на суму 414 163,00 гривень, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуючою ознакою якого є вчинене в умовах воєнного стану.

А також у тому, що в результаті вчинення умисних протиправних дій, що виразились у наданні юридичної сили завідомо неправдивим документам шляхом підписання актів № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за липень 2023 року без дати, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за липень 2023 року без дати, за договором № 50 від 02.11.2022 по об`єкту: «Ремонт котельні КП СОР «Паливокомуненерго» за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 18», ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у службовому підробленні.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04) від 21.04.2011).

Слідча суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджуєтьсяматеріалами отриманими за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій (протокол про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 25.09.2023); проведеними обшуками у кримінальному провадженні та вилученими речовими доказами; протоколами оглядів котельні КП СОР «Паливокомуненерго» за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 18; висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/119-24/9781-ПЧ; висновком експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1661 від 27.01.2025; висновком спеціаліста Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 24.03.2025; відомостями отриманими у ході тимчасового доступу до банківської таємниці КП СОР «Паливокомуненерго», ТОВ «Смартрем», ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків; іншими матеріалами в їх сукупності.

До матеріалів клопотання про арешт майна додана позовна заява Сумської обласної ради про стягнення 414163,00 грн матеріальної шкоди (збитків), завданої внаслідок кримінального правопорушення, яка мотивована тим, що матеріали кримінального провадження № 0004811 свідчать, що надані Сумською обласною радою з обласного бюджету кошти на поповнення статутного капіталу комунального підприємства було використано посадовими особами підприємства з порушенням законодавства. Відповідно до висновку спеціаліста Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 24.03.2025, що складений за результатами участі у кримінальному провадженні щодо аналізу виконання договору підряду № 50 від 02.11.2022, укладеного між КП СОР «Паливокомуненерго» та ТОВ «СМАРТРЕМ», з врахуванням висновку експерта Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 1661 від 27.01.2025 встановлено матеріальну шкоду (збитки) у сумі 414 163,00 грн. Вважають, що ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень Сумській обласній раді як власнику майна і коштів Комунального підприємства Сумської обласної ради «Паливокомуенерго» завдана матеріальна шкода, розмір якої складає 414163,00 грн, просять стягнути ці кошти з ОСОБА_6 .

З огляду на висновок спеціаліста Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 24.03.2025, що складений за результатами участі у кримінальному провадженні щодо аналізу виконання договору підряду № 50 від 02.11.2022, укладеного між КП СОР «Паливокомуненерго» та ТОВ «СМАРТРЕМ», з врахуванням висновку експерта Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 1661 від 27.01.2025, в якому зазначений розмір матеріальної шкоди (збитки), нанесеної КП СОР «Паливокомуненерго» у сумі 414 163,00 грн, слідча суддя вважає доведеною мету накладення арешту, передбачену п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено, що відносно останнього відкрите виконавче провадження Ковпаківський ВДВС у м. Суми СХ МРУМЮ № АСВП: 56098049 від 03.04.2018, за фактом примусового стягнення аліментів (в арешті перебуває все нерухоме майно за постановою про арешт майна боржника від 02.07.2021).

Матеріали клопотання про арешт майна містять інформацію Зарічного районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про актовий запис про шлюб № 803 від 30.09.2017, укладений між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_9 ).

За приписами ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Сімейного кодексу України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 14.04.2025 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0082 га, кадастровий номер :00:001:1734, (дата реєстрації права власності 01.10.2020), та квартиру, загальною площею 58,41 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , ціна встановлена у договорі 600 000,00 (дата реєстрації права власності 06.11.2020).

Також як вбачається із доданих до клопотання про арешт майна реєстраційних карток транспортного засобу на ОСОБА_5 зареєстровані такі транспортні засоби легковий автомобіль марки Mercedes-Benz ML 250 CDI, 2012 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 (дата реєстрації 17.01.2023); вантажний автомобіль марки Mercedes-Benz 609D, 1989 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_2 (дата реєстрації 13.03.2020); легковий автомобіль марки Renault Kangoo, 2008 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_3 (дата реєстрації 31.08.2024); вантажний автомобіль марки УАЗ, 3303-01, 1988 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_4 (дата реєстрації 25.07.2019); легковий автомобіль марки Mini Cooper S Clubman, 2018 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_5 (дата реєстрації 22.02.2025).

Ураховуючи, що квартира, земельна ділянка та транспортні засоби, які не є речами індивідуального користування, набуті ОСОБА_5 під час перебування нею у шлюбі з ОСОБА_6 та зважаючи на відсутність доказів визначення часток у майні, набутому за час шлюбу, відповідно до ст. 60 СК України це майно перебуває у спільній сумісній власності подружжя.

У разі не застосування арешту ОСОБА_6 може вжити заходів по відчуженню майна, що перебуває у спільній сумісній власності з дружиною ОСОБА_5 , щоб у подальшому, якщо цивільний позов буде задоволено, унеможливити виконання судового рішення в частині стягнення з нього грошових коштів на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що йому інкримінується. З огляду на зазначені вище положення сімейного законодавства, внаслідок перебування ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у шлюбі, майно, яке набула остання у вказаний період часу є майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, а тому також підлягає арешту під час досудового розслідування.

При цьому слідча суддя враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі №752/7440/15 про те, що спори щодо виділення частки майна із спільної сумісної власності вирішуються в інший спосіб, при цьому в межах кримінального провадження є неприпустимим вирішення спору про право власності на майно шляхом поділу його з виділенням часток.

Тобто, слідчий суддя в межах кримінального провадження немає повноважень здійснити поділ майна подружжя і визначити частки кожного із подружжя у спільному майні, зокрема, з огляду на те, що такі частки можуть бути нерівними за домовленістю подружжя або за рішенням суду, ухваленим у порядку цивільного судочинства.

Із декларації ОСОБА_6 , розміщеної в публічному доступі офіційного сайту НАЗК та доданої до клопотання, вбачається, що доходи ОСОБА_5 отримує від заняття підприємницькою діяльністю, проте, як встановлено у ході досудового розслідування, ОСОБА_5 перебуває зареєстрованою як фізична особа підприємець лише з 01.12.2022.

Так, відповідно до зазначеної декларації вартість квартири, загальною площею 58.41 м2 за адресою: АДРЕСА_1 за останньою грошовою оцінкою складає 1 520 000 гривень;

- вартість легкового автомобіля марки Mercedes-Benz ML 250 CDI, 2012 року випуску на дату набуття права власності 880 000 гривень;

- вартість вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz 609D, 1989 року випуску на дату набуття права власності 190 000 гривень;

- вартість легкового автомобіля марки Renault Kangoo, 2008 року випуску, на дату набуття права власності 90 000 гривень;

- вартість вантажного автомобіля марки УАЗ, 3303-01, 1988 року випуску на дату набуття права власності 114 000 гривень.

Легковий автомобіль марки Mini Cooper S Clubman, 2018 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_5 у декларації не зазначений.

З огляду на положення ч. 8 ст. 170 КПК України, враховуючи розмір шкоди, зазначеної в цивільному позові, та вартість майна, на яке слідчий просить накласти арешт, слідча суддя вважає за потрібне накласти арешт лише на квартиру загальною площею 58.41 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0082 га, кадастровий номер :00:001:1734. На думку слідчої судді, накладення арешту лише на нерухоме майно, що знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та його дружини, буде достатнім та співрозмірним до заявленої мети арешту майна, а саме забезпечення відшкодування шкоди , завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного, слідча суддя переконана, що накладення арешту на все нерухоме майно, що просить слідча є непропорційним та неспівмірним із завданням кримінального провадження, враховуючи його вартість та суму заявленого цивільного позову у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України в разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Також слідча суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону відчуження та розпорядження майном, зважаючи на ризики передачі його іншим особам.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або повне позбавленням таких прав. Хоча власники й обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для підозрюваного та третіх осіб не вбачається, адже вони не позбавлені можливості користуватись арештованим майном.

Підсумовуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання арешт майна у кримінальному провадженні № 0004811 від 13.12.2023,

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173, 372, 376 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості, які належать дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 а саме:

- 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 58,41 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1734, загальною площею 0,0082 га.

шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт і які були відсутні під час оголошення ухвали з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 16 квітня 2025 року о 16 год 30 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1