Справа № 595/756/22
Провадження № 1-кп/595/16/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Так, 21 лютого 2020 року у ОСОБА_4 з іншими особами, кримінальне провадження щодо яких виокремлено, виник єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - пісковина, які розміщені у 38 кварталі Язловецького лісництва в межах Золотопотіцької територіальної громади (Русилівської сільської ради) Бучацького району Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, за попередньою домовленістю між собою, ОСОБА_4 спільно з іншими особами, кримінальне провадження щодо яких виокремлено, 21 лютого 2020 року в першій половині дня за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь, а саме: одного лома, одного молота, двох штикових лопат та п`ять зубил, в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, всупереч ст.ст. 19, 20 Кодексу України про надра, ст.ст. 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги ст. 56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу та гірничого відводу на користування надрами та видобуток корисних копалин, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, за допомогою вищезазначених заздалегідь підготовлених знарядь, ручним способом, шляхом відколювання та відривання від основного шару корисної копалини - пісковику на ділянці місцевості, розміщеної у 38 кварталі Язловецького лісництва в межах Золотопотіцької територіальної громади (Русилівської сільської ради) Бучацького району Тернопільської області незаконно видобули 3,93 метра кубічних пісковику, який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року (в редакції від 28.12.2011 року №1370) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, а саме у незаконному видобуванні корисної копалини загальнодержавного значення - пісковику.

В судовому засіданні захисник заявив клопотанняпро закриття кримінального провадження №0000052 від 21 лютого 2020 року, у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України, та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Зазначає, що на даний час з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме 21.02.2020, минуло більше п`яти років. На підставі наведеного вважає, що ОСОБА_4 підлягає до звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення злочину минули строки визначені вказаною статтею, а кримінальне провадження відносно нього підлягає до закриття.

Захисник у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому. Прокурор у судовому засіданні вважає клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.

Представник потерпілої особи Золотопотіцької селищної ради у судове не з`явився, згідно поданої заяви просить справу слухати без їх участі.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу є нетяжким злочином, за яке передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме 21 лютого 2020 року, минуло більше п`яти років.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року провадження у даній справі було зупинено, у зв`язку із розшуком обвинуваченого,

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Відповідно до постанови ВС від 11.07.2024 у справі № 757/21858/22 зазначено, що зупинення строку давності застосовується лише за наявності сукупності обставин, які свідчать, що органи досудового розслідування здійснювали активні дії з розшуку, а обвинувачений, маючи реальні можливості для участі в провадженні, свідомо уникав цього.

Окрім того, суд зазначає, що строк давності минув ще до постановлення ухвали про розшук.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст.49 КК України за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і за наявності поданого в судовому засіданні клопотання захисника, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 21 лютого 2020року, закриттю.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12.09.2022 року справа № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 392, 395 КПК України, ст.ст. 12, 44, 49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000052 від 21 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, закрити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду № 595/303/20 від 26 лютого 2020 року.

Застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів: п`ять металічних зубил, один лом, один молот та дві совкові лопати, які знаходяться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Речові докази:

- 3 метри кубічних каменю повернути потерпілій особі Золотопотіцькій селищній раді;

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1