У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/135/25 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування засудженим ОСОБА_6 покарання рахувається з моменту його фактичного затримання.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 перебуває на військовому обліку з 28.07.1992 року по місцю реєстрації: Луганська область, м. Попасна. В серпні 2022 року у зв`язку з окупацією м. Попасна, Луганської області переїхав до міста Ужгорода та отримав статус внутрішньо переміщеної особи. В подальшому 07.06.2023 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для того щоб стати на військовий облік та був направлений для проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 8/1493 від 07.06.2023 року виданої головою військово-лікарської комісії ОСОБА_8 , останнього визнано придатним до військової служби.

07.06.2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 будучи заздалегідь попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 336 КК України за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, останній, перебуваючи в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_3 , отримав мобілізаційне розпорядження та контрольний талон для відправки до команди НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, безпідставно пославшись на небажання проходити військову службу, умисно, в категоричній формі і відкрито відмовився від проходження служби, тим самим ухилився від призову за мобілізацією, на особливий період.

В подальшому, 13.06.2024 року ОСОБА_6 був запрошений представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до військкомату для проходження повторної військово-лікарської комісії, незважаючи на те, що останній вже мав факт ухилення від призову на військову службу. За результатами ВЛК ОСОБА_6 було надано направлення на додаткове медичне обстеження та повістку про явку на 10:00 год. 23.08.2024 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, без поважних на це причин, не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 та про причини свого неприбуття не повідомив, чим саме вчинив повторне, умисне ухилення від призову на військову службу.

Своїми умисними, протиправними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що оскаржуваний вирок суду не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи, висновки суду щодо призначення покарання, пов`язаного із позбавленням волі, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, не в повній мірі з`ясував обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а тому на думку захисника даний вирок підлягає зміні. Звертає увагу, що ОСОБА_6 є тимчасово переміщеною особою з окупованого міста Попасна, що внаслідок війни росії проти України втратив житло, майно, всі соціальні зв`язки, має на утриманні хворих жінку та доньку. Зазначає, що враховуючи те, що ОСОБА_6 визнав свою провину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд мав дійти висновку про наявність підстав для звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, однак судом першої інстанції безпідставно призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Просить суд, оскаржуваний вирок суду змінити, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання не пов`язане із позбавленням волі.

На адресу Закарпатського апеляційного суду 01.08.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, кримінальне провадження у даній справі просив закрити.

Клопотання обґрунтовано тим, що з 25.03.2025 року солдат ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 від 25.03.2025 року за №444.

Таким чином, підстави, які слугували для визнання ОСОБА_6 винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відпали. Просить врахувати, що ОСОБА_6 вперше обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який не відноситься до корупційних злочинів, і який відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 про ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та правильність кваліфікації його дій за ст. 336 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого йому обвинувачення, зазначив, що дійсно відмовився від проходження військової служби та написав про це письмову відмову, оскільки він один здійснює догляд малолітньої дитини, щиро каявся у вчиненому.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Як вбачається з долученої клопотання довідки командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 від 25.03.2025 року за №444, - ОСОБА_6 з 25.03.2025 року призваний на військову службу під час мобілізації у складі команди НОМЕР_2 .

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 25.03.2025 року ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця, особи, яка проходить військову службу, та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, під час проведення досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, негативно оцінює вчинок, на даний час проходить службу у Збройних Силах України, що унеможливлює вчинення ним аналогічного кримінального правопорушення в майбутньому, що свідчить про зміну обстановки через що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому колегія суддів дійшла висновку, що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

У результаті таких змін, на думку колегії суддів, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Згідно п. 1 ч .2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора та клопотання захисника обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , оскільки наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, згідно ст. 48 КК України. Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст.ст. 399, 405, 407, 474 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 листопада 2025 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - скасувати.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст.48 КК України внаслідок зміни обстановки.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді