КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №376/2017/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2907/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002170, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_12 в інтересах потерпілої ОСОБА_11 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 та стягнуто з ОСОБА_9 на її користь 45000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 350 грн., а всього 55350 грн.

Також ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6675,20 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 333,76 грн., а всього 7008,96 грн.

По справі вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він 02 травня 2023 року близько 17.50 год., керуючи технічно справним автомобілем марки "SkodaFabia" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Київська, зі сторони міста Біла Церква в напрямку центра міста Сквира Білоцерківського району Київської області, навпроти будинку №22 проявив неуважність, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, допустив порушення п.п.1.5, 2.3(б), 18.1, 18.4 ПДР України та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу. В результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_11 отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому виростків лівої великої гомілкової кістки та головки лівої малої гомілкової кістки.

В поданій апеляційній скарзі з доповненнями представник ОСОБА_12 в інтересах потерпілої ОСОБА_11 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову.

За доводами апелянта, потерпілою ОСОБА_11 в період з 02.05.2023 року по 27.07.2023 року було витрачено на лікування 57 199,19 грн., які підтверджено відповідними платіжними документами, лікарськими призначеннями, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Крім цього, з огляду на продовження лікування потерпілої ОСОБА_11 , до суду подано ряд відповідних документів про понесення потерпілою витрат на лікування на загальну суму 6 979,50 грн.

Також потерпілою ОСОБА_11 витрачено 12 280 грн. на лікування зубів.

Таким чином, за доводами апелянта, ОСОБА_11 за період з 02.05.2023 по 21.10.2024 року понесені фактичні грошові витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, її протезуванням та реабілітацією у відповідних закладах охорони здоров`я, на загальну суму 76 448,69 грн.

Зважаючи на наявність страхового полісу, безпосередньо зі страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН»» підлягає стягненню спричинена та невідшкодована потерпілій ОСОБА_11 матеріальна шкода у розмірі 76 448, 69 грн. та частково моральна шкода у розмірі 5% від спричинених матеріальних збитків в сумі 3 822,43 грн.

В обґрунтування завданої моральної шкоди апелянт зазначає, що потерпіла ОСОБА_11 пережила сильний нервовий стрес, фізичні страждання від отриманих тілесних ушкоджень, в результаті травми на певний час втратила працездатність, яка до сьогодні не відновлена в повному обсязі, порушився звичайний спосіб життя для неї, а також для членів її сім`ї. У зв`язку із цим вважає, що ОСОБА_11 завдано моральної шкоди в розмірі 200 000 грн., яка підлягає стягненню безпосередньо з обвинуваченого ОСОБА_9 .

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду змінити, заявлений цивільний позов задовольнити, стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_11 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН»» на користь потерпілої ОСОБА_11 76 448,69 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3 822,43 грн. в рахунок моральної шкоди.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої - без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення потерпілої та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, його захисника та прокурора, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України та призначене йому покарання, учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно вирішив цивільний позов у даному провадженні, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів провадження, потерпіла ОСОБА_11 в порядку ст.128 КПК України заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення з нього на її користь 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрат понесених на правову допомогу. Крім цього, відповідно до заявленого цивільного позову, потерпіла ОСОБА_11 просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН»» на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 94 456,94 грн. та в рахунок моральної шкоди 4 722,58 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд першої інстанції задовольнив його частково та стягнув з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 45000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 350 грн., а всього 55350 грн.

Крім цього, суд частково задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 та стягнув з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на її користь 6675,20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 333,76 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 7008,96 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої та другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25.05.2001 та 27.02.2009), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В наданих поясненнях в суді апеляційної інстанції на обґрунтування поданої апеляційної скарги потерпіла вважає, що сума моральної шкоди, стягнутої на її користь з обвинуваченого, не відповідає характеру та обсягу страждань, спричинених їй обвинуваченим внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості, через що вона вимушена була тривалий час лікуватись, продовжує отримувати негативні емоції та страждання.

Враховуючи фактичні обставини провадження, характер та обсяг фізичних та моральних страждань, спричинених ОСОБА_11 обвинуваченим внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді перелому виростків лівої великої гомілкової кістки та головки лівої малої гомілкової кістки, що спричинили довгострокове лікування, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частко задовольнити апеляційну скаргу потерпілої та збільшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_9 на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди, до 80 000 грн., що відповідає принципам законності та справедливості.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника.

Таким чином,як виснувала Велика Палата Верховного Суду у справах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортирних засобів:

- основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП;

- визначення відповідачів, предмета та підстав є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи;

- суд, установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, відмовляє в позові до такого відповідача.

Таким чином, судом першої інстанції правильно вирішено питання про стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди з страхової компанії, що і не оспорюється учасниками судового провадження.

В суді апеляційної інстанції, представником ОСОБА_12 надані підтверджуючі документи про понесені ОСОБА_11 витрати на лікування, призначеного їй внаслідок отримання тілесних ушкоджень в дорожньо-транспортній пригоді (том 2, а.с.115-124).

Зокрема, як вбачається із відповіді директора КНП «Сквирська центральна міська лікарня», ОСОБА_11 знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з травматологічними ліжками з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні ушиби шийного відділу хребта, правої поперекової ділянки, лівого колінного суглобу, сіновіт. Під час перебування на стаціонарному лікуванні було двічі проведено МРТ лівого колінного суглобу (28.05.2023 та 19.05.2023), МРТ головного мозку. В процесі лікування ОСОБА_11 були призначені лікарські препарати, які закуплені за кошти хворої: натрію хлорид 200 мл. - 8 флаконів, L-лізин - 8 ампул, парамол 100 мл. - 8 флаконів, декета 2,0 мл. - 16 ампул, нейромідин 1,0 мл. - 11 ампул, реополіглюкін 200,0 мл. - 6 флаконів, дексалгін 2,0 мл. - 4 ампули, аркоксія таб. - 1 упаковка, вестінормтаб. - 1 упаковка, біфрентаб. - 1 упаковка (том.2, а.с.116-118).

Також, представником потерпілої ОСОБА_12 надано до суду відповідь на його адвокатський запит в.о. головного лікаря ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України», з якої вбачається, що артроскопічний набір вартістю 23 000 грн., а також препарат VISCOYAL (60 mg/4 ml), які використані при лікуванні ОСОБА_11 , були придбані нею за власні кошти. Медичний заклад (або лікар) не здійснював закупівлю зазначених виробів та препаратів і не ніс витрат, пов`язаних з їх придбанням. Придбані вироби та препарат були використані виключно для проведення лікування ОСОБА_11 (том.2, а.с.122).

Таким чином, на переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження містять підтверджуючі документи щодо понесених потерпілою ОСОБА_11 витрат на лікування в сумі 45 161,33 грн., які підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 258 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на її користь вартості автомобільного палива, квитків на маршрутний транспорт та сплаченої благодійної допомоги на клініку, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами, а саме фіскальними чеками, та матеріалами апеляційної скарги не доводиться те, що зазначені витрати понесені потерпілою на лікування та проїзд до лікарень.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, в тому числі у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

З наведених підстав апеляційна скарга представника ОСОБА_12 в інтересах потерпілої ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 в інтересах потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Сквирського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 , змінити в частині вирішення цивільного позову.

Збільшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_9 за цивільним позовом та стягнути з нього на користь потерпілої ОСОБА_11 80 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 10 350 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а всього 90 350 грн.

Збільшити суму, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» за цивільним позовом та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь потерпілої ОСОБА_11 45 161,33 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2 258 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 47 419, 33 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4