Справа №672/194/25
Провадження №1-кп/672/27/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000034 від 31.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, освіта неповна середня, не працює, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї не має, раніше не судимий

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Мончегорськ російська федерація, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних членів сім`ї не має, раніше не судимий

за ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року близько 17 год 00 хв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Орхідея», який розташований по вул. Ткачука, 90 в с. Лісоводи Городоцької ОТГ Хмельницького району Хмельницької області, розпочали словесну суперечку із ОСОБА_4 , який також знаходився поблизу вказаного магазину. Під час словесної суперечки із ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вирішили спричинити тілесні ушкодження потерпілому.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та умисно кулаками правої і лівої рук наніс вісім ударів в обличчя. Тоді до потерпілого підійшов ОСОБА_7 та кулаком правої руки умисно наніс два удари ОСОБА_4 в обличчя, від чого потерпілий впав на ґрунтовий покрив землі. В цей час до потерпілого, який лежав на землі, підійшов ОСОБА_6 та умисно наніс два удари правою ногою по тулубу. За вказаних вище обставин ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому дистальної третини спинки носа без зміщення відламків, підшкірного крововиливу верхньої, нижньої повіки правого ока, підшкірного крововиливу верхньої, нижньої повіки лівого ока, лівої підочної і щічної ділянок обличчя, садна шкіри спинки носу, забійної рани слизової верхньої губи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_7 30 січня 2025 року близько 17 год 00 хв він та ОСОБА_6 під час спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Орхідея», який розташований по вул. Ткачука, 90 в с.Лісоводи Городоцької ОТГ Хмельницького району Хмельницької області, розпочали словесну суперечку із ОСОБА_4 , який також знаходився поблизу вказаного магазину. Під час словесної суперечки із ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вирішили спричинити тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та умисно кулаками правої і лівої рук наніс вісім ударів в обличчя. Тоді до потерпілого підійшов ОСОБА_7 та кулаком правої руки умисно наніс два удари ОСОБА_4 в обличчя, від чого потерпілий впав на ґрунтовий покрив землі. В цей час до потерпілого, який лежав на землі, підійшов ОСОБА_6 та умисно наніс два удари правою ногою по тулубу. За вказаних вище обставин ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 умисно спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому дистальної третини спинки носа без зміщення відламків, підшкірного крововиливу верхньої, нижньої повіки правого ока, підшкірного крововиливу верхньої, нижньої повіки лівого ока, лівої підочної і щічної ділянок обличчя, садна шкіри спинки носу, забійної рани слизової верхньої губи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, що підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що 30.01.2025 він із друзями відпочивали біля магазину «Орхідея», який розташований в с.Лісоводи, розпивали спиртні напої та до них підійшов потерпілий ОСОБА_4 , зробивши зауваження, що вони розпивають спиртні напої, а також почав словесно ображати його подругу. Під час словесної суперечки із ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, та під впливом дії алкогольних напоїв, він та ОСОБА_7 , спричинили тілесні ушкодження потерпілому. В частині пред`явлених позовних вимог потерпілим зазначив, що позов в частині стягнення матеріальних збитків в сумі 10797,77 грн і витрат на правничу допомогу визнає повністю. Щодо моральної шкоди просив зменшити розмір, враховуючи його майновий стан, відсутність постійного доходу, оскільки на даний час не працює. Зазначені суми солідарно із ОСОБА_7 вони можуть відшкодувати потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду дав показання, що підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що 30.01.2025 він із друзями відпочивали біля магазину «Орхідея», який розташований в с.Лісоводи, розпивали спиртні напої та до них підійшов потерпілий ОСОБА_4 , зробивши зауваження, що вони розпивають спиртні напої, а також почав словесно ображати їх подругу. Під час словесної суперечки із ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, та під впливом дії алкогольних напоїв, він та ОСОБА_6 , по черзі спричинили тілесні ушкодження потерпілому. Щодо пред`явлених позовних вимог потерпілим зазначив, що позов в частині стягнення матеріальних збитків в сумі 10797,77 грн і витрат на правничу допомогу визнає повністю. Щодо моральної шкоди просив зменшити її розмір, враховуючи його майновий стан, відсутність постійного доходу, оскільки на даний час не працює. Зазначені суми солідарно із ОСОБА_6 вони можуть відшкодувати потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 30.01.2025 він із товаришем відпочивали біля магазину «Орхідея», який розташований в с.Лісоводи. В сусідній альтанці відпочивали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом зі своїми друзями. Побачивши їх, він вирішив зробити зауваження та запитати чому неповнолітні особи вживають алкогольні напої та хто їм їх продав. Після висловлених ним зауважень до нього підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 першим почав наносити йому удари кулаками по голові, а коли він, втративши координацію, впав на землю, також ногами по тілу. Скільки було ударів він не пам`ятає. В процесі нанесення ударів ОСОБА_6 до нього приєднався ОСОБА_7 , який також наніс йому декілька ударів в обличчя. Після цього він втратив рівновагу та вже не пам`ятає, як все зупинилось. Зазначив, що, зробивши зауваження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , він не мав наміру їх образити. Підтримує свої позовні вимоги та вважає, що обвинувачені мають відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду, витрати на правничу допомогу.

Вина обвинувачених також підтверджується такими доказами:

- витягом із ЄРДР від 31.01.2025 в якому містяться відомості про вчинене 30.01.2025 відносно ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, внаслідок якого він зазнав тілесних ушкоджень. Дії невстановлених осіб кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України;

- у рапорті від 30.01.2025 зазначено про отримання від ОСОБА_8 повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення відносно її чоловіка, внаслідок якого йому завдано тілесні ушкодження;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.01.2025, у якому містяться відомості про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . 30.01.2025 ОСОБА_6 та іншим невідомим йому чоловіком;

- висновком про результати огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 від 30.01.2025, згідно якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,8 проміле;

- висновком про результати огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 від 30.01.2025, згідно якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,2 проміле;

- висновком експерта №100, згідно якого у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я;

- копіями медичної документації стаціонарного хворого ОСОБА_4 в якій містяться відомості про лікування потерпілого ОСОБА_4 у період з 30.01.2025 по 07.02.2025, результати аналізів та обстежень, призначене лікування;

- постановою про зміну кваліфікації кримінального діяння від 26.02.2025 змінено кваліфікацію вчиненого кримінального проступку на ч.2 ст.125 КК України та відповідні відомості внесені до ЄРДР, про що міститься витяг;

- постановою від 12.02.2025 ОСОБА_4 залучено в якості потерпілого до кримінального провадження на підставі його заяви від 12.02.2025.

28.02.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру із роз`ясненням їх процесуальних прав.

Суд, у відповідності із положеннями ч.1 ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені вище докази, на думку суду є такими, що доповнюють один одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до вимог ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Підстав для визнання доказів, які покладені в основу судового рішення недопустимими, у суду немає.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Матеріали досудового розслідування у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були відкриті відповідно до ст. 290 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 №7, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.125 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Щодо посилання прокурора на обставину, яка пом`якшує покарання обвинувачених, як щире каяття суд зазначає наступне.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №199/6365/19.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_4 та його представник зазначили, що обвинувачені не вчиняли активних дій щодо примирення із ним ні під час досудового розслідування кримінального провадження, ні під час його розгляду в суді. Матеріальні збитки не відшкодували. Їх вибачення для нього були формальні та не щирі.

Обвинувачені в судовому засіданні не спростували зазначене потерпілим та повідомили, що не змогли знайти потрібних слів, щоб щиро вибачитись перед потерпілим та примиритись.

В даному випадку факт щирого каяття не знайшов свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

Обставинами, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Обставинами, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Судом враховуються обставини правопорушення, характер вчиненого діяння, особа обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, неодружений, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має, згідно характеристики Виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області скарг, заяв та компрометуючих матеріалів, повідомлень про порушення громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності з 2022 року по теперішній час про нього не надходило, на обліку лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Також судом враховуються обставини правопорушення, характер вчиненого діяння, особа обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, неодружений, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має, згідно характеристики Виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області скарг, заяв та компрометуючих матеріалів, повідомлень про порушення громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності з 2022 року по теперішній час про нього не надходило, на обліку лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

За таких обставин по справі, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає за можливе, враховуючи його особу, характеризуючі обставини, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах, визначених санкцією ч.2 ст.125 КК України, із покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст.59-1 КК України.

За таких обставин по справі, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає за можливе, враховуючи його особу, характеризуючі обставини, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах, визначених санкцією ч.2 ст.125 КК України, із покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст.59-1 КК України.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 ..

Вирішуючи питання щодо пред`явленого потерпілим ОСОБА_9 цивільного позову про стягнення з відповідачів (обвинувачених) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 10797,77 грн, моральної шкоди в сумі 60000,00 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 9600,00 грн, суд зазначає наступне.

Так, позовна заява мотивована тим, що внаслідок неправомірних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_4 завдані тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та після отримання яких ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Городоцька багатопрофільна лікарня» у період з 30.01.2025 по 07.02.2025. Завдані тілесні ушкодження в цілому вплинули на якість його життя та в зв`язку з цим він потребує додаткових зусиль для відновлення сталого способу життя, оскільки відчуває погіршення слуху та зору.

Крім того, отримані внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, спричинили останньому моральну шкоду. Вважає вибачення обвинувачених за вчинені дії відносно нього формальними. Все це завдало йому моральної шкоди, яку потерпілий оцінює у розмірі 60000,00 грн.

Окрім цього, він поніс витрати на оплату послуг адвоката в сумі 9600,00 грн, які також просить стягнути з обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 частково визнали позовні вимоги потерпілого, зазначивши про визнання позовних вимог в частині заявлених матеріальних збитків в сумі 10797,77 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 9600,00 грн. Щодо моральної шкоди просили зменшити її розмір, враховуючи їх майновий стан, відсутність постійного доходу, оскільки на даний час вони не працюють. Розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, для них є непосильним.

Згідно із ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

В ході судового розгляду суд установив, що шкода здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 спричинена обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Вирішуючи позовні вимоги потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, що пов`язана із його лікуванням, суд враховує надані ним з цього приводу докази у виді виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 30.01.2025 по 07.02.2025. Причиною звернення зазначено головний біль, порушення чутливості, втрачання рівноваги, розлад мовлення, параліч/слабкість. Лікуючим лікарем ОСОБА_12 ОСОБА_4 встановлено діагноз: внутрішньочерепна травма, неуточнена, струс головного мозку, перелом кісток носа та енцефалопатія, неуточнена.

На підтвердження оплати вартості лікування потерпілим додано до позову фіскальні чеки на загальну суму 10797,77 грн про купівлю ліків в період перебування його на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, враховуючи надані докази на підтвердження вартості лікування ОСОБА_4 та позицію обвинувачених про повне визнання позовних вимог в цій частині, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення солідарно матеріальної шкоди із обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 10797,77 грн.

Так, щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд керується вимогами статті 23 ЦК України, згідно з якою особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17 дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.12.2020 в справі № 752/17832/14-ц.

Судом встановлено, що протиправні дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зумовили для потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд констатує, що потерпілий не виконав визначеного ЦПК України обов`язку щодо доведення стороною обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та не довів перед судом заявлений ним розмір моральної шкоди в повному обсязі.

Таким чином, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 60000,00 грн суд вважає надмірними та без достатньо переконливих доказів заподіяння такого розміру моральної шкоди.

Відтак, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, встановлених обставин кримінального провадження, характеру та глибини душевних страждань, які позивач (потерпілий) ОСОБА_4 зазнав у зв`язку із спричиненими йому ушкодженнями, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, в тому числі необхідності докладання додаткових зусиль для організації нормального повсякденного життя, суд визначає розмір моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн, які необхідно стягнути солідарно з відповідачів (обвинувачених) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь позивача (потерпілого) ОСОБА_4 .

Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 9600,00 грн суд зазначає наступне.

В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Оскільки витрати на правову допомогу потерпілим при розгляді кримінального провадження нерозривно пов`язані з одночасним розглядом цивільного позову, суд при їх вирішенні згідно ст.128 КПК України застосовує також і норми ЦПК України, які врегульовують вказані процесуальні питання та які вимогам КПК України не суперечать.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсної вартості та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів звертає увагу, що вимогами ЦПК України не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, питання про зменшення не співмірних витрат на послуги адвоката може бути ініційоване лише іншою стороною у справі. Проте обвинувачені не подали до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

В матеріалах справи міститься: ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 , акт №4 виконаних робіт від 09.06.2025, рахунок №4 від 09.06.2025 та платіжна квитанція №4 від 09.06.2025 про оплату послуг адвоката в сумі 9600,00 грн.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обсяг і зміст доведеного в суді обвинувачення, ціну позову, зміст позовних вимог та обсяг виконаних процесуальних дій, суд доходить висновку, що розмір витрат на правову допомогу потерпілого, підлягає покладенню на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку із доведеністю їх вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згідно вимог ст.124 КПК України в заявленому розмірі 9600,00 грн є обґрунтованим та підлягає стягненню з обвинувачених на користь потерпілого.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судові витрати у справі відсутні.

В ході досудового розслідування речові докази не вилучалися.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 10797,77 грн матеріальної шкоди, 10000,00 грн моральної шкоди та 9600,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_13