Справа № 472/51/25
Провадження №1-кс/472/75/25
УХВАЛА
19 травня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
ст. слідчого - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
В судовому засіданні ст. слідчий ОСОБА_4 висловив думку про те, що клопотання ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки його постанова про закриття кримінального провадження була скасована, однак вважає за можливе повернути речові докази ОСОБА_3 під зберігальну розписку.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 висловила думку про те, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна не підлягає задоволенню, а щодо повернення ОСОБА_3 речових доказів під зберігальну розписку поклалася на розсуд слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року вказану ухвалу слідчого судді було залишено без змін.
Підставою для накладення арешту на вказане майно було те, що дане майно визнано речовими доказами, а тому існує необхідність в їх збереженні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09 травня 2025 року кримінальне провадження було закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 09.05.2025 року.
Натомість, вказана постанова слідчого 19 травня 2025 року була скасована, що підтверджується постановою начальника Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 .
Підставою для накладення арешту на вказане майно було те, що дане майно визнано речовими доказами, а тому існує необхідність в їх збереженні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з майном, на яке було накладено арешт, ще не проводились будь-які слідчі чи інші процесуальні дії, кримінальне провадження не закрито, а тому необхідність в збереженні вказаного майна, на яке накладено арешт, станом на момент розгляду даного клопотання, не відпала.
Таким чином, на думку слідчого судді, доводи клопотання про скасування арешту майна не містять відомостей, що дають підстави для висновку, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту вказаного майна. Тим більше, цим доводам вже надавалась оцінка слідчим суддею при постановленні ухвали від 17 січня 2025 року, яка була залишена без змін 11 лютого 2025 року Миколаївським апеляційним судом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).
Натомість, враховуючи те, що з моменту накладання арешту на майно вже минуло більше чотирьох місяців, і жодних дій з вказаним майном не було проведено, беручи до уваги наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, думку слідчого та прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання, а саме часткового скасування арешту в частині заборони використання транспортного засобу марки "ВАЗ 2101", білого кольору, 1979 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що був накладений ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року, залишивши арешт щодо заборони розпоряджатися транспортним засобом у будь-який спосіб, та вважає за можливе передати транспортний засіб марки "ВАЗ 2101", білого кольору, 1979 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 на відповідальне зберігання фактичному користувачу - ОСОБА_3 , скасувавши заборону на користування транспортним засобом, з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Щодо передачі речового доказу та часткового скасування арешту бензопили "Світязь" БП-45-16 PRO зеленого кольору, то слідчий суддя не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення клопотання в цій частині, оскільки бензопила визнана речовим доказом, з нею ще не проводились будь-які слідчі дії та вона імовірно могла використовуватись для незаконної рубки дерев, а тому потреба в її збереженні та зберіганні саме в органі досудового розслідуванні не відпала.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
Частково скасувати арешт в частині заборони використання транспортного засобу марки "ВАЗ 2101", білого кольору, 1979 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що був накладений ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року, залишивши арешт щодо заборони розпоряджатися транспортним засобом у будь-який спосіб.
Зобов`язати відповідальну особу (слідчого, прокурора в кримінальному провадженні) передати вищевказане майно під зберігальну розписку ОСОБА_3 для зберігання.
Попередити ОСОБА_3 про зобов`язання зберігати повернуте майно у стані, придатному для використання, у кримінальному провадженні до вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1