Справа № 185/3195/25
Провадження № 1-кп/185/936/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в період воєнного стану клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001837 від 04 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 (дистанційно),

В С Т А Н О В И В:

Від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 23 серпня 2025 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати.

Відповідно до зазначеного клопотання, ОСОБА_3 19 листопада 2024 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в період запровадженого в Україні воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на прохання потерпілої ОСОБА_7 провести її до магазину, оскільки вона має вади зору (сліпа), відповів згодою та разом з нею попрямував до магазину «Казка», що розташований по вул. Грушевського, 66 м. Павлограда Дніпропетровської області. Перебуваючи у приміщенні магазину, при розрахунку за товар потерпіла ОСОБА_7 вголос казала пін-код від картки банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , оскільки самостійно ввести його не могла, при цьому ОСОБА_3 перебував поруч та чув названий потерпілою код. В подальшому, після розрахунку за товар ОСОБА_3 забрав пакет з продуктами харчування, банківську картку та чек про сплату за товар.

Після чого, у ОСОБА_3 в цей же день приблизно о 13 годині 10 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів з банківської карти банку АТ «ПУМБ » за № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-111, є офіційним документом.

В послідуючому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення банківської картки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що на банківській карті банку АТ «ПУМБ» за № НОМЕР_1 маються грошові кошти, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 19 листопада 2024 року, близько 13 години 10 хвилини (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), виходячи з магазину «Казка», що розташований по вул. Грушевського, 66 м. Павлограда Дніпропетровської області, скориставшись тим, що потерпіла має вади зору і не розуміє, що відносно неї скоюють злочин, залишив собі банківську картку банку АТ «ПУМБ» за № НОМЕР_1 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-111, є офіційним документом, не повернувши її законному власнику ОСОБА_7 та, таким чином, привласнив її собі.

Умисні протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, 19 листопада 2024 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що на банківській карті банку АТ «ПУМБ» за № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , маються грошові кошти, достовірно знаючи пароль від вказаної карти, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, розуміючи протиправний характер своїх дій, але не відмовляючись від них, в умовах воєнного стану, 19 листопада 2024 року, знаходячись біля банкомату, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Харківська, 106/76, о 13 годині 33 хвилин здійснив зняття грошових коштів у сумі 3300,00 гривень з банківської картки банку АТ «ПУМБ» за № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), яка належить ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_3 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, своїми умисними злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 3300,00 гривень.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб стосовно ОСОБА_3 ..

Представник потерпілої покладася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 висловив спільну думку зі своїм підзахисним, просив суд застосувати інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акта, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчиться 23.08.2025, однак завершити розгляд кримінального провадження неможливо, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні триває.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Враховуючи що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочинів, в тому числі тяжкому злочині, за який в разі доведеності його вини, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, при цьому, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, неодружений, вказані обставини дають підстави вважати, що перебуваючи під загрозою суворої кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 не має місця роботи, як постійного джерела прибутку, раніше вже був судимий за корисливі злочини останній раз 08.01.2025 Павлограським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України, а отже є підстави вважати, що останній може вчиняти інші корисливі злочини.

Таким чином є беззаперечні дані про наявність по справі ризиків, які дають достатні підстави вважати, що продовження до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу призведе до здійснення обвинуваченим ОСОБА_3 протидії судовому провадженню у спосіб вказаний в п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, оскільки в судовому засіданні 14.08.2025 обвинувачений повністю визнав вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, надав суду викривальні покази, у зв`язку з чим визнано недоцільним допит свідків, тому суд вважає, що визначений прокурором такий ризик як незаконний вплив обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків відсутній.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, а саме те, що він не працює, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити йому заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, відповідно до ст. 183 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 12 жовтня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити суму застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0017442, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2025 року у справі № 185/3195/25 (провадження № 1-кп/185/936/25) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_3 з - під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави обвинувачений ОСОБА_3 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків не може перевищувати двох місяців.

У випадку невиконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1