Справа № 446/2255/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2024 за №0000249 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Жовтанці Кам`янка-Бузького району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, не працючий, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про ведення на всій території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджений Законом України № 3564-IX від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, будучи військовозобов`язаним, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , отримав 24.07.2024 повістку про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.07.2024 на 09:00 год. для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини.

Так, відповідно до облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , маючи військове звання рядовий, будучи військовозобов`язаним відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також відповідно до довідки №59/2 військово-лікарської комісії, за результатами медичного огляду визнаний придатний до військової служби та 24 липня 2024 року перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_3 був належним чином повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини для проходження військової служби та був попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 336 КК України, про що засвідчив своїм особистим підписом в розписці про отримання повістки на відправку.

Однак, ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», та яка неодноразово продовжувалася, зокрема, Указом Президента України № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за №2232-XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-XII, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 25 липня 2024 року до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав частково. Зокрема пояснив, що 24.07.2024, він перебував на полі та до нього під`їхали працівники ТЦК і посадивши в автомобіль, повезли його до військкомату у м. Кам`янка-Бузька. Після прибуття у військкомат, через деякий час його повезли на військову-лікарську комісію у місті Львів, після проходження якої, його назад повезли у м. Кам`янка-Бузька, де вручили повістку на відправку та повідомили про кримінальну відповідальність в разі ухилення від призову на військову службу. Однак, він не бажав проходити службу, та після того, як його протримали у місці дислокації солдат цілий день, він знайшовши можливість втік із вказаного місця та пішов додому. Вказав, що не хоче служити в армії за станом здоров`я, а повторне проходження ним ВЛК, на його думку не дасть будь-яких позитивних для нього результатів.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість у скоєному повністю стверджується зібраними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_4 був доставлений у військкомат та пройшов військову-лікарську комісію, на якій його визнано придатним до військової служби. Після цього, ОСОБА_4 був доставлений до ТЦК, де йому було вручена повістку про виклик на відправку, однак обвинувачений з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 25 липня 2024 року до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначив, що після того, як ОСОБА_4 не прибув на виклик, більше у військкомат не звертався та рішення ВЛК не оскаржував.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є лікаркою при військово-лікарській комісії, а у липня 2024 була головою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказала, що при проходженні ОСОБА_4 військово-лікарської комісії, його було визнано придатним до військової служби та ознайомлено з цим рішенням, яке він не заперечував та не оскаржував.

Витягом з ЄРДР по кримінальному провадженні за №0000249 доводиться, що 25.07.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_4 умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації ЗСУ, обумовленої тим, що мобілізація пов`язана з умовами особливого періоду в держави - воєнного стану, загрозою нападу, небезпекою державній незалежності та суверенітету України (а.с. 43).

Так, відповідно до подання начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.09.2024, 24.07.2024 ОСОБА_4 на 25.07.2024 було вручена відповідне мобілізаційне розпорядження (повістку та ознайомлено зі ст. 336 КК України та був зарахований у команду НОМЕР_2 . Однак, ОСОБА_4 по повістці не прибув. У зв`язку з чим, висловлено прохання розпочати кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (а.с.45).

Згідно з довідки військово-лікарської комісії №59/2 від 24.07.2024, рядовому запасу ОСОБА_4 проведено медичний огляд, діагноз здоровий та придатний до військової служби (а.с.46). Вказане також підтверджується карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 (а.с.47).

Як видно з долученої до матеріалів справи розписки, ОСОБА_4 24.07.2024 отримав повістку №70 про виклик на відправку 25.07.2024 о 09:00 год у ІНФОРМАЦІЯ_6 , де також, його було ознайомлено зі ст. 336 КК України, а саме про кримінальну відповідальність за ухилення від призову (а.с.50).

У відповідності до рапорта офіцера ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , у такому офіцер доповів, що ОСОБА_4 не прибув по бойовій повістці 25.07.2024 (а.с.51).

З поіменного списку резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_6 у команду в/ч НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_4 придатний та рекомендований до військової служби (а.с.52). Вказане також узгоджується з даними військового білету №5771631, виданого на ім`я ОСОБА_4 (а.с.57-61).

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Таким чином, у своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

Разом з тим, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо неможливості проходження ним військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, оскільки має поганий зір та язву не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому суд критично оцінює показання обвинуваченого у цій частині та вважає, що таким чином він прагне уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, у суду відсутні докази, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував на обліку у лікаря офтальмолога та лікаря-гастроентеролога, та проходив лікування, після проходження військово-лікарської комісії знаючи про придатність до військової служби такий висновок не оскаржував.

А тому, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України є нетяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він неодружений, на утриманні неповнолітніх чи недієздатних осіб немає, є особою, яка раніше не була судима, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на військовому обліку, згідно Досудової доповіді представника персоналу органу пробації має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

При цьому, суд звертає увагу, що обвинувачений є особою працездатного віку, не має будь-яких захворювань, однак не працює, не займається волонтерською діяльністю чи допомогою внутрішньо-переміщеним особам, матеріали справи не місять жодних відомостей про те, що обвинувачений за весь цей час вчиняв будь-які дії задля допомоги Збройним Силам України, які б були відмінними від військової служби.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 336 КК України повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень закону про звільнення від відбуття покарання з випробуванням немає.

Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Речові докази: оригінал розписки-повістки ОСОБА_4 , оригінал попередження по ст. 336 КК України, довідку військово-лікарської комісії від 24.07.2024 №59/2, поіменний список від 24.07.2024 №4933, рапорт про неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_4 , облікову картку та копію картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 18.07.2025.

Суддя ОСОБА_1