Справа № 536/2308/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

Встановив:

11 серпня 2023 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебував на відкритій території біля озера «Лісове», яке розташоване поблизу с. Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області, де в цей час сидів на лавці ОСОБА_6 , біля якого знаходився пакет з особистими речами. Побачивши, що ОСОБА_6 відійшов до водойми, ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його незаконними діями ніхто не спостерігає, сторонніх осіб поруч немає, таємно викрав з пакету, належного ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi Note 10 PRO» вартістю, відповідно до висновку експерта № СЕ19/117-23/15239-ТВ від 10.10.2023 року, 5766 грн. 33 коп.

У подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму5766 грн. 33 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що в серпні 2023 року, більш точно дату та час не пам`ятає, він вчинив крадіжку мобільного телефону, який знаходився в пакеті біля лавочки, де був потерпілий, який не бачив, що він вчинив крадіжку. Викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, у скоєному щиро кається, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 60), просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, вказав, що претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_7 не має.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, який в відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває; задовільно характеризується за місцем проживання, має неповнолітню дитину.

Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, необхідно призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк затримання з 28.06.2025 з 19-20 год. до 30.06.2025 до 07-20 год. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у певний час доби, обраного ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.06.2025, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. на користь держави.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі мобільний пристрій чорного кольору «Redmi Note 10 PRO», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 відповідно до ст.100 КПК України залишити за належністю ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1