ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 07.02.2025 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, без інвалідності, неодруженого та неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, до затримання неофіційно працюючого в пункті прийому металобрухту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

-07.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 08.08.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі;

- 22.12.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень,

- 29.08.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в частині призначеного покарання 28.05.2024 року Одеським апеляційним судом вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2023 року скасовано та ухвалено новий вирок, яким на підставі ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки (яке не відбуто) та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який підлягає самостійному виконанню, в іншій частині вирок залишено без змін, (штраф на момент ухвалення цього вироку не сплачено),

- 22.07.2024 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років 1 місяця. 11.12.2024 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, на підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, згідно закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 звільнений від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням караності діяння; покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі та штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначене Одеським апеляційним судом ухвалено виконувати самостійно, із зарахуванням у строк відбування покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки період відбування покарання у виді позбавлення волі з 19.03.2024 до набрання ухвалою законної сили;

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 7 лютого 2025 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи неподалік будинку № 60 по вулиці Космонавтів в місті Одесі, діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання психотропної речовини, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх :-:астання, привласнив знайдені на землі згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, із вмістом грудочкоподібної речовини білого кольору, масою 0,180 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,160г, а також полімерну ємність з отвором металевого циліндричного предмету та трубку із нашаруваннями речовини коричневого кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальний кількісний вміст якої становить 0,002г, тим самим незаконно придбав, шляхом знахідки, вказану психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальний кількісний вміст якої становить 0,162 г, помістив вищевказані згорток, полімерну ємність та трубку до правої кишені куртки, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, при собі, для власного вживання, без мети збуту, до моменту вилучення працівниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області о 13 годині 04 хвилин 07 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події біля будинку № 60 по вулиці Космонавтів в місті Одесі.

За таких обставин, своїми умисними діями, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, про що надали заяву.

Таким чином, суд, за клопотанням прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, а саме виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжують покарання є рецидив кримінальних правопорушень.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (32 роки) та соціальне положення (неодружений та відомостей про наявність неповнолітніх осіб на утриманні не надано); стан здоров`я (відсутність відомостей про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань); те, що особа працездатна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває (проте відповідно до довідки КУ «ООМЦПЗ» педагогічна запущеність) та раніше неодноразово судимий, крім того, ОСОБА_3 вчинив злочин у даному провадженні після постановлення попереднього вироку та до повного відбуття покарання; повне визнання вини у вчиненому; наявність обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставин, що його обтяжують.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок у даному кримінальному провадженні 07.02.2025 року, тобто після постановлення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2023 року, яким ОСОБА_3 був визнаний винним за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та йому було остаточно призначено покарання, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки та у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки (справа 521/20761/23).

Вироком Одеського апеляційного суду від 28.05.2024 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2023 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно. В іншій частині вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2023 року залишено без змін.

22.07.2024 вироком Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, 71, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.

Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2024, на підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, згідно закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 ОСОБА_3 звільнений від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням караності діяння; покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі та штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначене Одеським апеляційним судом ухвалено виконувати самостійно, із зарахуванням у строк відбування покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки період відбування покарання у виді позбавлення волі з 19.03.2024 до набрання ухвалою законної сили. Ухвала набрала законної сили 19.12.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.2 ст.71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Відтак суд призначає остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків з дотриманням вимог ст. 71 КК України.

Відповідно до відомостей Хаджибейського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області штраф ОСОБА_3 не сплачено; до місця відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 не прибув.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. При цьому невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання. А при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу ОСОБА_3 та його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто лише під час його ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Врахуючи викладене, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_3 покарання за вчинення 1 року обмеження волі, суд вважає за необхідне, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Одеського апеляційного суду від 28.05.2024 року за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно, з урахуванням ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2024 року, якою зараховано засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання у виді обмеження волі строком три роки період його відбування покарання у виді позбавлення волі з 19.03.2024 року до дати набрання ухвалою законної сили, із розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі, відповідно до положень п.б ч.1 ст. 72 КК України, яка набрала законної сили 19.12.2024 року та фактично залишилось відбувати покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 років обмеження волі та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Підстав для застосування ст. 67, 75 КК України не має.

Запобіжний захід у даному провадженні не обирався.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/3342-НЗПРАП від 01.03.2025 року вартість процесуальних витрат становить 7 163,10 гривень.

Вирішуючи питання щодо оплати процесуальних витрат, суд вважає за необхідним стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Одеського апеляційного суду від 28.05.2024 року, з урахуванням ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2024 року, та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, кількісний вміст PVP 0,162 г. знищити;

- цифровий носій «usb flash drive/32gb-Intenso» із відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 7 163,10 грн.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей,передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1