Справа № 717/1560/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року в залі суду в селищі Кельменці Дністровського району Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянув клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_6

Встановив:

Прокурор Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням в якому просить змінити запобіжний захід ОСОБА_5 із застави на тримання під вартою та звернути в дохід держави заставу у розмірі 53680 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечує щодо задоволення клопотання з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_5 не зв`явився у судове засідання з поважної причини, а саме у зв`язку з тим, що хворіє. Копію клопотання прокурора не було переклало на мову якою володіє ОСОБА_5 та не було йому вручено. ОСОБА_5 повідомлений про час та місце судового засідання. Захисник вважає, що на даний час строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 закінчився, а тому прокурор не має права звернутися із клопотанням про заміну запобіжного заходу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 14 серпня 2023 року до підозрюваного на той час ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

15 серпня 2023 року ОСОБА_5 вніс на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області 53680 гривень як заставу.

Метою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 1 ст. 177 КПК є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з частинами 8, 10 ст. 182 КПК якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від суду; ( 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ( 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; ( 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в період дії в Україні воєнного стану у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 за грошову винагороду в розмірі 3000 доларів США. ОСОБА_8 за допомогою месенджера «Telegram» проконсультував ОСОБА_9 про порядок і умови незаконного переправлення через державний кордон України, надав йому вказівка і поради щодо безпосереднього місця перетину державного кордону України, обумовив винагороду за свої протиправні послуги. Діючи за вказівками ОСОБА_5 , ОСОБА_10 прибув у м. Чернівці, звідки 12 серпня 2023 року прямував у бік державного кордону України з Республікою Молдова, а саме в с. Лукачівка Дністровського району Чернівецької області, де його зустрів ОСОБА_8 для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України. Близько 13 години 15 хвилин цього ж дня в с. Лукачівка Дністровського району на відстані 1500 метрів від державного кордону України у напрямку Республіки Молдова, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були викриті військовослужбовцями ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України та затримані.

Згідно до ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

ОСОБА_5 не з?явився в судові засідання 14 лютого 2024 року та 09 травня 2025 року.

При цьому суд враховує, що з розписки від 14 лютого 2024 року вбачається, що о 09 годині 30хвилин 14 лютого 2024 року ОСОБА_5 було вручено повістку про виклик у судове засідання до Кельменецького районного суду Чернівецької області на 14 годину 14 лютого 2024 року.

Суд відхиляє заперечення захисника з наступних підстав. Зокрема суду не надано доказів, які б підтверджували поважність причин неявки ОСОБА_5 у судові засідання. Внаслідок відсутності ОСОБА_5 на території України відсутня можливість вручення йому копії клопотання прокурора. Суд враховує, що згідно КПК України, не передбачено встановлення строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Суд вважає, що ОСОБА_5 порушив вимоги ухвали слідчого судді від 04 липня 2023 року про обрання запобіжного заходу , а саме не з`являється в судові засідання.

Враховуючи у сукупності досліджені матеріали, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , дійшов висновку про можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у обвинувальному акті обставин, та відповідно встановлення вказаних вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Водночас суд звертає увагу, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказав на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з доводами прокурора про продовження існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вказані ризики обумовлюються серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів доданих до клопотання також встановлено, що ОСОБА_5 дійсно переховується від суду та залишив територію України.

Ухвалою Кельменецького районного суду від 09 травня 2025 року ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1 та п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується із доводами прокурора про їх наявність, оскільки обвинувачений переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інший злочин.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, суд вважає підтвердженими наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України та ґрунтуючись на досліджених матеріалах та поясненнях учасників провадження, суд врахує наступні обставини: 1) надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України; 2) злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до тяжких і у разі визнання його винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років; 3) обвинувачений не має постійного місця роботи; 4) раніше не судимий, 5) ОСОБА_5 порушив вимоги запобіжного заходу у виді застави та не з`являється в судові засідання.

Суд також враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 184 КПК України). Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, суд також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, вчиненого в період дії воєнного стану, порушив вимоги запобіжного заходу у виді застави, що свідчить про неможливість запобігання ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставиною яка свідчить про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, для запобігання цим ризикам, є неодноразова неявка ОСОБА_5 в судові засідання.

Згідно до ч.4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює як настання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто переховування від суду.

Звернення застави в дохід держави сприятиме дієвості кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 182 -184, 193-194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на запобіжний захід у виді тримання під вартою .

У відповідності до вимог ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Звернути в дохід держави заставу у розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену 15 серпня 2023 року ОСОБА_5 , згідно ухвали слідчого судді Кельменецького районного суду від 14 серпня 2023 року у справі № 717/1513/23, яку зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала в частині звернення у дохід держави застави набирає законної сили негайно та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала в частині зміни запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Виконання ухвали доручити Дністровському районному відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області.

Суддя: ОСОБА_1