У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/10319/23

№ 1-кп/183/947/25

02 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому внесені 11.08.2023 року до ЄРДР за № 0001170, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Сержант ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації на особливий період та проходячи її в посаді в посаді номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників приблизно о 14:00 годині 19 червня 2023 року самовільно залишив місце служби місце тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, на території м. Запоріжжя, та був відсутній на службі до 31 липня 2023 року, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

Разом з тим, в ході судового розгляду на підставі ухвали суду Львівською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» обвинуваченому ОСОБА_3 було проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №99 від 11.12.2024 в період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час виявляє ознаки

шизотипового розладу, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані заходи медичного характеру.

Відповідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно до ч. 3 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК України) - висновку судово-медичної експертизи.

У висновку судово психіатричного експерта № 99 від 11.12.2024 року зазначено, що ОСОБА_3 у період часу, якому відповідає правопорушення, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_3 слід застосувати примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 11.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_3 скасувати, звільнити його з-під варти з зали суду негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1