Справа № 334/2255/25
Номер провадження № 1-кп/334/501/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2024 за №0002314 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, розлученого, який не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, не працевлаштований, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участі: прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024, приблизно о 15 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини просп. Металургів зі сторони вул. Портової в напрямку вул. Рекордної в м. Запоріжжі.

В цей час, попереду, в районі будинку №2Г по просп. Металургів в м.Запоріжжі, у недозволеному для пішохідного переходу місці, справа-наліво по ходу руху автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , проїзну частину просп. Металургів перетинав пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, по вищевказаній проїзній частині, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_6 , який вийшов на проїзну частину та рухався в напрямку смуги руху автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69», р.н. НОМЕР_1 , не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рух, внаслідок чого, передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги пп. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких: 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: - закрита черепно-мозкова травма у вигляді ділянки забою головного мозку з крововиливами під тверду оболонку головного мозку сама за собою кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалий розлад здоров`я; садна на зовнішній поверхні лівого колінного суглоба, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав, просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні звернулася до суду з заявою про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням потерпілої з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру не має.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заяву потерпілого підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засідання з огляду на обопільну заяву обвинуваченого та потерпілого, з урахуванням того, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував заподіяну шкоду, просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст 286 КК України та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши учасників судового розгляду суд доходить наступного висновку.

Обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що він щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності та відшкодував завдану шкоду потерпілому і вони досягли примирення.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст.284КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України, якому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи, просив суд закрити кримінальне провадження щодо нього, звільнити його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілий не заперечує про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , та просить закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. В адресованій суду заяві вказав, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має.

Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено ним 14.11.2024 року вперше.

ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, вчинив інкримінований йому злочин ( ч.1ст.286 КК України) вперше, який згідно ст.12КК України - є нетяжким злочином, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч.2 ст. 288 КПК України, думку потерпілого ОСОБА_6 , який також просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності закриття провадження у справі та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності керуючись ст.12КК України та на підставі ст. 46 КК України, в порядку ст. ст. 284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження щодо нього.

Питання речових доказів вирішується судом в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Керуючись ст. 46 КК України,ст. 288 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2024 за №0002314 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України - закрити.

Арешт майна, а саме автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 18.11.2024 у справі №334/9325/24.

Речові докази:; автомобіль ««DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1