Справа № 184/994/25
Номер провадження 1-кп/184/137/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Покровського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 02.05.2025 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, непрацюючий, неодружений, н/л дітей на утриманні не маючий, зареєстрованого місця мешкання не має, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 у справі № 184/777/24, яка набрала законної сили 19.05.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 у справі №184/777/24, яка набрала законної сили, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, систематично керував транспортними засобами та був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Систематичність порушень ОСОБА_3 правил дорожнього руху, свідчить про ухилення останнього від виконання судового рішення, що є однією з форм невиконання судового рішення.

Зокрема, о 18 год. 18 хв., 24.04.2025, у м. Покров, Дніпропетровської області по вул. Виноградовій, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Opel Vektra», з реєстраційним номером НОМЕР_1 та був не пристебнутим ременем безпеки, яким обладнано транспортний засіб, за що його постановою поліцейського ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , серії ЕНА № 4571834 від 24.04.2025 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Крім того, о 10 год. 11 хв. 01.05.2025 року у м. Покров, Дніпропетровської області по вул. Пилипа Орлика, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 2106», з реєстраційним номером НОМЕР_2 та був не пристебнутим ременем безпеки, яким обладнано транспортний засіб, за що його постановою поліцейського ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , серії ЕНА № 4624234 від 01.05.2025 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_3 діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості, укладеною 15.05.2025 року під час досудового розслідування.

Згідно угоди, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.382 КК України. ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення у повному обсязі сформульованої підозри. Обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обтяжуючі обставини відсутні.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.382 КК України у виді одного року позбавлення волі з звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним терміном, строк якого буде визначено судом на підставі ст. 75 КК України, з застосуванням обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому погоджене сторонами покарання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Угода про визнання винуватості, яка укладена 15.05.2025 року між прокурором та підозрюваним, відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між підозрюваним та прокурором є добровільним, без будь-якого насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших, ніж ті які передбачені в угоді.

Отже, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, вважає, що укладена угода не суперечить вимогам КПК України та законам України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін, угода укладена добровільно, виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків можливо, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, правова кваліфікація кримінальних правопорушень визначена правильно, а відтак, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374 376, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.05.2025 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженні №0000183 від 02.05.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1