Справа № 362/752/25
Провадження № 1-кп/362/390/25
ВИРОК

Іменем України

22.04.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 0001370, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Радівці Деражнянського району Хмельницької області, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню доньку, працює водієм навантажувача в ТОВ "ІМПЕКС АРТІС", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2022 року приблизно о 12 год. 39 хв. водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи вимоги підпункту "б" пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), які зобов`язують водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі, не був уважним під час керування власним технічно справним автомобілем марки Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись по автодорозі "Глеваха-Крушинка" в напрямку села Крушинка, а також в порушення вимог підпункту "б" пункту 21.11 Правил дорожнього руху, яким забороняється перевозити дітей, зріст яких менше ніж 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу, перевозив без використання дитячих утримуючих систем пасажира - малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на руках у іншого пасажира ОСОБА_5 , та наближаючись до регульованого перехрестя із автодорогою "Васильків-Глеваха", в порушення вимог пункту 8.10 Правил дорожнього руху, згідно з яким у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів, не зупинився перед світлофором на його жовтий сигнал, який забороняє рух, чим порушив вимоги підпункту "г" пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, а продовжив рух, виїхавши на перехрестя та перетинаючи його уже на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги підпункту "е" пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, за змістом якого червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, забороняє рух, що призвело до зіткнення із автомобілем марки ВА3 210994, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в напрямку селища Глеваха по автодорозі "Васильків-Глеваха".

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) пасажир автомобіля Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , малолітня ОСОБА_4 , отримала закриту черепно-мозкову травму у виді ран та саден голови, лінійного перелому потиличної кістки, забою головного мозку, синців верхніх та нижніх кінцівок. Виявлені тілесні ушкодження в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Грубі порушення водієм ОСОБА_6 вимог підпункту "б" пункту 2.3, підпунктів "г", "е" пункту 8.7.3, пункту 8.10, підпункту "б" пункту 21.11 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_6 , як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких дійсно, 19.09.2022 він керував транспортним засобом марки Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі "Глеваха-Крушинка", в автомобілі були дружина і дочка, яка була на грудному вигодовуванні, і якраз коли під`їжджали до регульованого перехрестя із автодорогою "Васильків-Глеваха" дочка перебувала на руках у дружини. Підтвердив, що не зупинився перед світлофором на його жовтий сигнал, який забороняє рух, та виїхав на перехрестя, де відбулось зіткнення з іншим транспортним засобом марки ВА3 210994, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . Про скоєне шкодує, якби можливо було все повернути назад, то ніколи б такого не сталося. В результаті ДТП найбільше постраждала його дочка, яка отримала тяжкі тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких обвинувачений не оспорює. Для нормалізації життєдіяльності малолітньої потерпілої вони з дружиною вживають додаткових заходів: дочка проходить реабілітаційні заходи, дружина постійно її доглядає, відвідують інклюзивний дитячий садок, додаткові заняття. На реабілітаційні заходи, додаткові заняття ОСОБА_6 возить дитину разом з дружиною на власному транспорті, дружина не має права керування транспортним засобом. Також повідомив суду, що єдиним джерелом доходу в його сім`ї є його робота водієм в ТОВ "ІМПЕКС АРТІС", тому просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Показання ОСОБА_6 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що не має будь-яких претензій до обвинуваченого, він повністю матеріально забезпечує та утримує сім`ю, оплачує всі реабілітаційні заходи та додаткові заняття дочки. Підтвердила, що вона сама не має права керування транспортними засобами, а проходження дочкою реабілітаційних заходів потребує постійного використання автомобільного транспорту, у зв`язку з чим просила суд не позбавляти її чоловіка права керування транспортними засобами, бо це погіршить можливість подальшого лікування та реабілітації дочки.

Учасники судового провадження просили суд розглядати справу відповідно до вимог частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

У зв`язку з цим суд роз`яснив учасникам судового провадження зміст зазначеної норми, упевнився, що суть такого роз`яснення сприйнята ними правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого та вивчення даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Також судом досліджені докази, що свідчать про наявність у кримінальному провадженні речових доказів, процесуальних витрат, застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце за обставин, наведених в обвинувальному акті, вина ОСОБА_6 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання призначення покарання, суд бере до уваги приписи статті 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином, який за ставленням винного до наслідків характеризується необережною формою вини, одружений, має сім`ю, тобто міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває малолітня дочка, яка є потерпілою в даному кримінальному провадженні, офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід, повністю оплачує витрати на лікування та реабілітацію потерпілої, має виключно позитивні характеристики за місцем роботи та за місцем проживання, до адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, особи винного, який виключно позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, щире розкаяння, вжиття активних заходів щодо відновлення нормальної життєдіяльності потерпілої, те, що він є єдиним джерелом доходу в сім`ї, раніше несудимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, зважаючи на інформацію, наведену у досудовій доповіді, зокрема на низьку ймовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та можливість його виправлення без обмеження або позбавлення волі, з огляду на позицію прокурора та законного представника потерпілої, висловлену в судових дебатах, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини другої статті 286 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. На думку суду, таке покарання, без ізоляції від суспільства, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, крім того, відповідатиме меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Що стосується застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією частини другої статті 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке носить альтернативний характер, суд, зважаючи на позицію прокурора та клопотання законного представника малолітньої потерпілої, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 працює водієм навантажувача в ТОВ "ІМПЕКС АРТІС", це єдине джерело доходу для нього та його сім`ї, він як водій забезпечує використання власного транспорту для проїзду дружини з малолітньою дочкою до місця проходження останньою реабілітації та додаткових занять, ураховуючи позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним, не становити надмірного тягаря для особи (справа "Бакланов проти росії" від 09.06.2005), суд вважає за можливе у цьому випадку обмежитись призначенням обвинуваченому основного покарання, передбаченого санкцією частини другої статті 286 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстави для застосування статті 69 КК України відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (висновки експерта від 07.11.2022 № СЕ-19/111-22/41341-ІТ на суму 1887,80 грн, від 27.10.2022 № СЕ-19/111-22/41339-ІТ на суму 1887,80 грн, від 01.05.2023 № СЕ-19/111-23/6033-ФП на суму 5736,00 грн, від 15.12.2023 № 23-4520 на суму 11359,20 грн) у загальному розмірі 20870 гривень 80 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

З урахуванням положень частини четвертої статті 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт, що був накладений ухвалами слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2022 у справі № 381/2875/22 на автомобіль марки Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , та автомобіль марки ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 .

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та статей 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України, керуючись статтями 100, 124, 126, 174, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 квітня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в загальному розмірі 20 870 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2022 року у справі № 381/2875/22 на автомобіль марки Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , та автомобіль марки ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 .

Речові докази в кримінальному провадженні транспортні засоби: автомобіль марки Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_6 , та автомобіль марки ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить на праві власності ОСОБА_8 , які зберігаються на майданчику тимчасового утримання за адресою: Київська область, Фастівський район, село Борисів, провулок Боженка, 23, після набрання вироком законної сили повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1