Номер провадження: 11-сс/813/1278/25
Справа № 509/3197/25 1-кс/509/594/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 17.06.2025, якою в межах к/п №0000050 від 10.06.2025 відносно:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. м.Одесі, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.08.2025, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНА в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.08.2025 відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який водночас не є для підозрюваної безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою в частині висновку слідчого судді щодо розміру альтернативного запобіжного заходу, з огляду на існування доведених органом досудового розслідування ризиків, а саме переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджання провадженню, вчинення іншого правопорушення та ризику здійснення впливу на осіб, які можуть дати викривальні покази, оскільки в телефоні підозрюваної виявлено листування з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, які на те теперішній час не встановлені та органом досудового перевіряється системність протиправних дій підозрюваної.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17.06.2025 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до у межах строку досудового розслідування із визначенням застави, що складає 991 прожитковий мінімум для працездатних осіб.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, водночас, прокурор будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із жодними клопотаннями не зверталася.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування її підозра у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що органом досудового розслідування доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У судовому засіданні встановлено, що застава за підозрювану ОСОБА_6 була внесена 19.06.2025 захисником ОСОБА_7 . Також, захисник надав апеляційному суду відомості з приводу того, що підозрювана здала на зберігання паспорт для виїзду за кордон на виконання ухвали слідчого судді.

У контексті аргументів прокурора приводу існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню, колегія суддів зауважує, що доказів того, що підозрювана ОСОБА_6 протягом дії застосованого запобіжного заходу вчинила дії, які перелічені у ст. 177 КПК України матеріали, надані апеляційному суду, не містять.

Будь-яких відомостей з приводу того, що органом досудового розслідування були встановлені додаткові відомості, зокрема щодо системності протиправних дій підозрюваної або збільшення обсягу підозри апеляційному суду надано не було.

Що стосується доводів прокурора з приводу того, що визначений розмір застави не є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваній ОСОБА_6 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у у відповідному розмірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Апеляційний суд додатково звертає увагу прокурора на ту обставину, що виходячи з практики ЄСПЛ, ключовим є призначення застави саме для забезпечення явки, а не як форми покарання. Гарантія спрямована насамперед на забезпечення присутності підозрюваного/обвинуваченого під час судового розгляду, а не на відшкодування шкоди чи завданих збитків. Застава не може розглядатися як спосіб покарання її мета суто процесуальна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого злочину, його специфіку та фактичні обставини, окрім того врахував майновий стан підозрюваної.

Відтак, з огляду на викладені вище обставини, розмір неправомірної вигоди, що складає 580 252, 40 грн. та орієнтовну вартість квартири яка належить підозрюваній 1 827 346, 40 грн., яка вочевидь не може бути швидко реалізована, за відсутності будь-яких додаткових фактичних відомостей, які могли б вплинути на розмір застави, запропонований прокурором розмір альтернативного запобіжного заходу вочевидь не ґрунтується на вимогах закону.

Слід зазначити і про те, що жоден із визначених КПК запобіжних заходів не є покаранням. Такі заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення підозрюваним будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, застосований слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 у зв`язку з чим не вбачає підстав задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 17.06.2025, якою в межах к/п №0000050 від 10.06.2025 відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.08.2025, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4