Справа № 752/9246/24
Провадження № 1-кп/752/1154/25
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. Київ

Колегія судді Голосіївського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001520 від 23 червня 2021 року та № 0003765 від 29 листопада 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

потерпілих: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

ОСОБА_29 ОСОБА_30 ОСОБА_31

ОСОБА_32 ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ,

ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ,

ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 ,

заявника ОСОБА_41 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється підготовче судове провадження у вищевказаному кримінальному провадженні.

Заявник ОСОБА_42 звернулась з клопотанням про скасування арешту та повернення майна, яке було вилучено під час проведення обшуку квартири за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 - годинник Apple Watch та набір прикрас, а також грошові кошти в сумі 38 600 доларів США, які знаходились в індивідуальному банківському сейфі АТ «ПУМБ». Клопотання мотивувала тим, що вказане майно повністю належить їй, а тому арешт на нього було накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні ОСОБА_42 підтримала своє клопотання.

Прокурор заперечив проти його задоволення, мотивуючи тим, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, які ще не були досліджені в судовому засіданні. Крім того, існують підстави вважати, що воно одержане злочинним шляхом, а тому підлягає конфіскації.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_41 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як убачається з матеріалів справи, майно, про яке йде мова у клопотанні ОСОБА_41 , на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Дослідження вказаних речових доказів судом ще не здійснювалось.

Санкція ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) та ч. 3 ст. 209 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, в силу приписів ст. 96-2 КК України до майна, яке одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, може бути застосована спеціальна конфіскація.

Обставин, які би свідчили, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, заявник у своєму клопотанні не довела.

З огляду на це, з метою забезпечення належного збереження речових доказів, які ще не були досліджені в судовому засіданні та щодо яких може бути прийняте рішення про конфіскацію або спеціальну конфіскацію, підстав для їх повернення на даній стадії судового провадження суд не вбачає, оскільки це може становити шкоду для кримінального провадження.

Доля вказаних речових доказів буде вирішена судом в порядку ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 174, 315, 376 КПК України, колегія суддів

постановила:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_43 про скасування арешту та повернення майна.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3