Провадження № 1-кс/344/5132/25
У Х В А Л А

24 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000796 від 02.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, у якому громадянину ОСОБА_5 оголошено відповідне повідомлення про підозру. ОСОБА_6 є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2025 року у справі № 344/8395/25 накладено арешт на видане фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 працівникам поліції майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події, а саме: два планшети марки «IPad» 2025 Wi-Fi 128GB Silver (MD3Y4) серійні номера JC6MY25YVR, K7FNMX7DF0, мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Natural Titanium, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB White Titanium, IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Black Titanium, IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Black Titanium, IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Desert Titanium, IMEI 1 НОМЕР_9 , IMEI 2 НОМЕР_4 . ОСОБА_6 є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Вилучені речі належать йому на праві власності та є предметами його підприємницької діяльності. З кожним днем вказані речі знецінюються, що призведе до того що через невеликий проміжок часу вони значно втратять свою вартість і на час прийняття кінцевого рішення у справі їх вартість буде на половину меншою, тим самим буде неможливо відшкодувати завдані збитки…».

Адвокат в судовому засіданні підтримав клопотання, кримінальне провадження зупинено на даний час, всі слідчі дії проведені, вилучені речі знецінюються, що призведе до того що вони втратять свою вартість і на час прийняття кінцевого рішення у справі їх вартість буде на половину меншою.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала задоволення клопотання, арешт накладено з метою збереження речових доказів, потерпілий має намір реалізувати речові докази, що може унеможливити їх дослідження під час судового розгляду, слідчі дії проведені, існує необхідність в проведенні експертиз.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2025 року у справі № 344/8395/25 накладено арешт на видане фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 працівникам поліції майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

Адвокат надав пояснення, що кримінальне провадження зупинено, що не заперечувалось прокурором, крім того, ОСОБА_6 є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Вилучені речі належать йому на праві власності та є предметами його підприємницької діяльності. З кожним днем вказані речі знецінюються, що призведе до того що через невеликий проміжок часу вони значно втратять свою вартість і на час прийняття кінцевого рішення у справі їх вартість буде на половину меншою, тим самим буде неможливо відшкодувати завдані збитки.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити;

скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2025 року на наступне майно: два планшети марки «IPad» 2025 Wi-Fi 128GB Silver (MD3Y4) серійні номера JC6MY25YVR, K7FNMX7DF0, мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Natural Titanium, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB White Titanium, IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Black Titanium, IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Black Titanium, IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «IPhone 16 Pro Max» 256GB Desert Titanium, IMEI 1 НОМЕР_9 , IMEI 2 НОМЕР_4 в кримінальному провадженні №0000796 від 02.05.2025 року.

Повернути вищевказане майно власнику ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1