Справа № 750/3050/25
Провадження № 1-кп/750/382/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 19.02.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінськ Республіки Казахстан, громадянина України, із повною середньою спеціальною освітою, який не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимого:

-26.07.2023 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.4 ст.185, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки,

який зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст.3 Земельного Кодексу України).

Згідно ч.2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному використанню.

Згідно п. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян здійснюється у межах норм, визначених Земельним кодексом України, та проводиться один раз по кожному виду використання, а також усвідомлюючи, що він вже використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Рожковицької сільської ради Середино-Будського району Сумської області площею 2,0000 га з кадастровим номером :05:000:3333 (наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-36329/16-20-сг від 11.12.2020), діючи незаконно, шляхом обману, повторно використав право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га з кадастровим номером :06:000:1982, що розташована на території Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за наступних обставин.

Так, 11.12.2020 на підставі заяви ОСОБА_5 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, начальником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області видано наказ №18-36329/16-20-сг про затвердження документації із землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:3333 площею 2,000 га (сіножаті) для ведення особистого селянського господарства на території Рожковицької сільської ради Середино-Будського району Сумської області. Вище вказану земельну ділянку надано у власність останньому.

Таким чином, отримавши 11.12.2020 згідно Земельного кодексу України у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:3333 площею 2,0000 га, у ОСОБА_5 не пізніше 11.12.2020 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння комунальним майном шляхом обману, а саме на повторне, всупереч вимогам ст.ст.116, 118, 121 Земельного кодексу України, отримання безкоштовно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:1982 для ведення особистого селянського господарства поза межами норм безоплатної приватизації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, достовірно знаючи, що він вже скористався правом на безоплатне отримання у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:3333 площею 2,0000 га, усвідомлюючи, що не має права на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вдруге, переслідуючи корисливі мотиви, спрямовані на незаконне збагачення шляхом безпідставного заволодіння земельною ділянкою комунальної форми власності, шляхом обману посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, який полягав у неповідомленні їм про отримання ним земельної ділянки у порядку безоплатної приватизації на території Рожковицької сільської ради Середино-Будського району Сумської області, подав до управління, розташованого по проспекту Миру, буд. 14 у м. Чернігові, заяву від 18.12.2020 (зареєстрована 22.12.2020 за № Ш-20629/0/17-20) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:1982 на території Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

На підставі вище вказаної заяви ОСОБА_5 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, начальник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, будучи введеним в оману,

22.12.2020 видав наказ № 25-18099/14-20-сг, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства та надано у власність останньому земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :06:000:1982, розташовану на території Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій, ОСОБА_5 незаконно отримав у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :06:000:1982 для ведення особистого селянського господарства, чим спричинив інтересам Батуринської міської ради (Ніжинського району Чернігівської області збитки у розмірі 228 200 (двісті двадцять вісім тисяч двісті) гривень, що у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та є значною шкодою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю в межах пред`явленого обвинувачення, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, надані суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, учасниками судового розгляду не оспорюються, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України (в редакції статті відповідно до закону №2341-III від 05.01.2001 зі змінами згідно із Законами №270-VI від 15.04.2008, №2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що обвинувачений доставлявся до кабінету медичних оглядів в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ, виписка амбулаторної карти №736 від 07.05.21р. встановлено ДЗ: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена, №1084 від 19.09.22р. встановлено ДЗ: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивніх речовин (амфетаміни). Гостра інтоксикація неускладнена, за медичною допомогою до лікаря-психіатра в амбулаторне психіатричне відділення КНП «ЧОПНЛ» ЧОР не звертався, вчинив кримінальне правопорушення маючи інвалідність 2 групи, згідно виписки-епікриза № 8311 із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення для хворих з порушенням мозкового кровообігу лікувався стаціонарно з 10.07.2019р. по 22.07.2019р., має ряд захворювань, те, що він неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, має місце реєстрації та проживання, не працює, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, суд також враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим згідно ч.4 ст.70 КК України, враховуючи вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.07.2023.

Також, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, у зв`язку із чим суд зважає на наявність можливості виправлення засудженого без відбування покарання, і прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням, становить 228 200 гривень, яка не відшкодована.

У провадженні наявні документально підтверджені витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 20 355 грн. 84 коп., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.07.2023 (справа 750/9678/23), призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 20 355 (двадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 84 копійок витрат на залучення експерта.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1