07.08.2025 Єдиний унікальний № 371/1267/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

07 серпня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1267/25

Провадження № 1-кс/371/268/25

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000251, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2025 року за ч. 3 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000251, в межах якого встановлюються обставини заволодіння чужими коштами шляхом шахрайства.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що слідчим відділом поліції розслідується кримінальне провадження за фактом завололодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_3 шляхом шляхом зловживання довірою з використанням мобільного телефона.

Телефон особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення, було добровільно передано слідчому 06 серпня 2025 року вказаною особою.

За позицією слідчого, переданий матеріальний об`єкт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільк ймовірно містить інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення : історію трансакцій отримання грошових переказів з банківського рахунку потерпілої, повідомлення, історію дзвінків.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлені належно, в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінка наданих матеріалів вказує на наявність підстав для задоволення клопотання.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

05 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 3 ст. 190 КК України. Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За встановленими в ході досудового розслідування обставинами, потерпіла ОСОБА_4 , щомісяця отримує грошові кошти на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощодбанк». В період часу з кінця березня 2025 року до початку серпня 2025 року потерпіла неодноразово просила допомоги у сусіда щодо вирішення певних побутових питань, зокрема щодо оплати комунальних послуг, інтернету, мобільного зв`язку та придбання товарів через інтернет, оскільки через брак навичок та відповідних знань не могля зробити необхідні платежі без допомоги сторонніх осіб. Для виконання зазначених дій ОСОБА_4 передавала свій мобільний телефон та пароль до нього і до мобільного застосунку онлайбанкінгу відомій їй особі. 03 серпня 2025 року потерпіла перевірила свою історію транзакції у мобільму додатку та виявила численні грошові перекази на невідомі їй карткові рахунки (із закінченням на «8309» та «3226»).

04 серпня 2025 року потерпіла звернулас до відділення AT «Ощадбанк» міста Миронівка Обухівського району Київської області, де отримала виписку зі свого карткового рахунку. Із зазначеної виписки встановлено наявність багатьох транзакцій на значні суми (від 2 000 до 20 000 грн). Всього встановлено потерпілою понад тридцять несанкціонованих операцій на загальну суму 194 800 гривень.

Після виявлення вказаного факту ОСОБА_4 пригадала, що саме у зазначений період доступ до її телефону та мобільного банкінгу мала відома їй особа, яка могла скористатися її довірою та здійснювати перекази на власні рахунки.

Під час досудового розслідування встановлено, що вказана особа здійснила перекази грошових коштів потерпілої на власні банківські картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які були прив`язані до мобільного застосунку «Приват24», встановленого на його особистому мобільному телефоні «iPhone 11 Pro Мах», та в подальшому за його допомогою здійснювала зняття грошових коштів потерпілої через банкомат.

06 серпня 2025 року особою, яка ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, було добровільно передано слідчому належний їй мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max», іmеi 1: НОМЕР_4 , іmеi 2: НОМЕР_5 .

Вказаний матеріальний об`єкт, який може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оглянуто слідчим.

Ознаки переданого майна детально зафіксовані в протоколі огляду місця події від 06 серпня 2025 року: мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max», іmеi 1: НОМЕР_4 , іmеi 2: НОМЕР_5 .

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: рапорту від 05 серпня 2025 року, зяви ОСОБА_4 від 05 серпня 2025 року, протоколу допиту потерпілої від 06 серпня 2025 року, виписки по картковому рахунку від 05 серпня 2025 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 06 серпня 2025 року, пояснень від 05 серпня 2025 року, заяви про добровільну видачу мобільного телефону від 06 серпня 2025 року, протоколу огляду предмета від 06 серпня 2025 року, ілюстративної таблиці до протоколу огляду предмета від 06 серпня 2025 року.

Постановою слідчого переданий матеріальний об`єкт у виді мобільного телефону долучено до кримінального провадження як речовий доказ та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Такі обставини підтверджені даними постанови слідчого від 06 серпня 2025 року.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Передане слідчому майно у виді мобільного телефону ймовірно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та, є таким, що може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане майно, згідно ст. 98 КПК України, належить особі, яка ймовірно заволоділа коштами потерпілої, та може бути розцінено як речовий доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості приховування або відчуження вказаного майна, оскільки існують відповідні ризики. Крім того, завданням арешту вказаного майна є необхідність поведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження наявних ризиків, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000251, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2025 року за ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на матеріальний об`єкт :

Мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max», іmеi 1: НОМЕР_4 , іmеi 2: НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та виконується слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1