Провадження №1-кс/127/5804/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000489 від 27.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 27.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Командира військової частини НОМЕР_1 № 59 від 27.03.2006 ОСОБА_6 прийнято на посаду механіка-телеграфіста телеграфного відділення засекреченого зв`язку вузла зв`язку та інформатизації.

Наказом Командувача Сил логістики Збройних сил України № 15 від 25.01.2024 ОСОБА_6 , помічника начальника відділення персоналу та стройового штабу 48 арсеналу, прийнято на посаду начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах 48 арсеналу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 № 61 від 02.03.2025 тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника відділення персоналу та стройового заступника начальника штабу покласти на капітана ОСОБА_6 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах.

Капітан ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято й непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку й майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

У розумінні частини 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) капітану ОСОБА_6 , окрім іншого, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе або інших осіб.

Досудовим розслідуванням установлено, що начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах 48 арсеналу військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб із завідуючою неврологічним відділенням Калинівської Центральної районної лікарні Калинівської міської ради, у порушення ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2022, наказу ДОЗ та Вінницької обласної військової адміністрації від 09.03.2022 року №65 «Про створення та організацію роботи позаштатної, військово-лікарської комісії в цивільних закладах охорони здоров`я» вчинили вищевказане кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, приблизно в кінці березня 2025 року у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, у ході розмови між військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 та капітаном ОСОБА_6 , начальником служби захисту інформації в автоматизованих системах В/Ч НОМЕР_1 , останній повідомив військовослужбовцю ОСОБА_7 про наявність можливості за неправомірну вигоду вплинути в його інтересах на відповідних службових осіб позаштатної військово-лікарської комісії з правами госпітальної ВЛК в КП «Калинівська ЦРЛ» КМР з метою визнання ОСОБА_7 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, вищих військових навчальних закладах та установах.

Вважаючи дії ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди кримінально-протиправними, ОСОБА_7 27.03.2025 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, був залучений до конфіденційного співробітництва та у подальшому діяв під їх контролем.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням точні дату та час, але не пізніше 14.04.2025 ОСОБА_6 , усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати свої злочинні наміри щодо незаконного отримання неправомірної вигоди, особисто підшукав та залучив до вчинення кримінального правопорушення завідуючу неврологічним відділенням Калинівської ЦРЛ Калинівської міської ради, яка являється відповідно до наказу №94-В від 06.01.2025 року Калинівської ЦРЛ Калинівської міської ради членом позаштатної ВЛК вказаного закладу.

11.04.2025 та 14.04.2025 ОСОБА_7 в ході особистих зустрічей з ОСОБА_6 , в ході розмов останній підтвердив, що за здійснення впливу на посадових осіб позаштатної військово-лікарської комісії необхідно буде надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 4000 доларів США, за прийняття ними рішення про визнання ОСОБА_7 придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, вищих військових навчальних закладах та установах.

В подальшому, на виконання вказівок ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_7 у своїй військовій частині отримав направлення на ВЛК для подальшого його проходження у Калинівській ЦРЛ Калинівської міської ради та прибув до вказаного медичного закладу 11.04.2025, де там перебував на фіктивному стаціонарному лікуванні під наглядом завідуючої неврологічним відділенням ОСОБА_8 1996 року народ. Під час проведення лікування, фактичне медичне обстеження не здійснювалося.

Окрім того, на виконання вимоги ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_7 (який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту) 18.04.2025 о 12 годині 10 хвилин зустрівся з ОСОБА_6 біля Калинівської центральної районної лікарні, та перебуваючи в автомобілі Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_3 , передав ОСОБА_6 першу частину неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

Також ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані з вимаганням передачі іншої частини неправомірної вигоди для здійснення впливу на членів позаштатної військово-лікарської комісії Калинівської ЦРЛ Калинівської міської ради, 25.04.2025 в 12 год 30 хв зустрівся біля Калинівської центральної районної лікарні із ОСОБА_7 (який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту) та перебуваючи в автомобілі Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_3 , передав ОСОБА_6 другу частину неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 1000 доларів США. В ході передачі вказаної суми неправомірної вигоди, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 , що він дійсно отримає рішення про визнання його придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, вищих військових навчальних закладах та установах після проходження ВЛК.

Прибувши 02.05.2025 за вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ВЛК Калинівської центральної районної лікарні, пройшов формальний огляд та особисто отримав від ОСОБА_8 довідку військово-лікарської комісії №2025-0502-1200-1846-7 від 02.05.2025, якою на підставі статті 41б, 39б графи ІІ розкладу хвороб ОСОБА_9 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

У подальшому ОСОБА_7 02.05.2025 повідомив ОСОБА_6 про те, що він отримав довідку ВЛК, на що останній повідомив, що під`їде до нього для отримання останньої частини неправомірної вигоди. Так, 17 год 13 хв цього ж дня ОСОБА_7 (який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту) зустрівся з ОСОБА_6 біля Калинівської центральної районної лікарні, та перебуваючи в автомобілі Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_3 , передав ОСОБА_6 останню частину неправомірної вигоди, а саме несправжні імітаційні засоби - грошові кошти в сумі 1000 доларів США та після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були затримані працівниками правоохоронних органів в порядку ст.. 208 КПК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ямпіль, Ямпільського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України.

03.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Винуватість підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

?Заява про вчинення кримінального правопорушення;

?Матеріали виконаних доручень оперативними підрозділами;

?Протокол обшуку транспортного засобу, в ході якого вилучено грошові кошти та мобільні телефони;

?Протокол затримання ОСОБА_6

?Повідомлення про підозру ОСОБА_6 ;

?Допитами ОСОБА_7 ;

?Протоколами огляду ОСОБА_7 ;

?Матеріали негласних слідчих (розшукових) дій;

?Інші матеріали кримінального провадження.

Наразі досудовим розслідуванням встановлено ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

?підозрюваний вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, а тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти; соціальні зв`язки обвинуваченого та сукупність інших відомостей про його особу в світлі інкримінованих обставин злочинів не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які б спростували існування зазначеного ризику;

?перебуваючи на волі він може впливати на свідків кримінального правопорушення.

Стан здоров`я та вік дозволяють утримувати його під вартою.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи.

Враховуючи викладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 1000000 грн.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку захисника та просив застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000489 від 27.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В рамках вказаного провадження 03.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, продовжується відшукання речових доказів, без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останнього, а також перешкоджати здійсненню належного досудового розслідування.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, має трьох дітей на утриманні. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Щодо розміру застави, який просить визначити сторона обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд погоджується з органом досудового розслідування, що своїми діями ОСОБА_6 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення, розуміючи свою незаконну діяльність в умовах воєнного стану.

Разом з тим, слід враховувати, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того органом досудового розслідування жодним чином не обґрунтовано такий розмір застави, а також не підтверджено матеріальний стан підозрюваного та можливість її внесення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного та його роль у вказаному правопорушенні, співпрацю зі слідством, суд приходить до переконання, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 02.05.2025 по 30.06.2025 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та судді за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя