Справа № 297/2215/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 30.06.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в кінці травня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на підроблення офіційного документа, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я, всупереч встановленому порядку отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 637 від 19.04.99, № 1276 від 18.08.2000, № 484 від 07.05.2001, № 478 від 14.04.2004,№ 571 від 29.04.2004, № 1427 від 18.10.2006, № 125 від 27.02.2008, № 524 від 21.05.2009, № 579 від 10.06.2009, № 1371 від 23.12.2009, № 537 від 30.06.2010, № 559 від 07.07.2010, № 436 від 20.04.2011, № 849 від 10.08.2011, № 87 від 13.02.2012, № 471 від 31.05.2012, № 550 від 20.06.2012, № 600 від 27.06.2012, № 868 від 19.09.2012, № 1081 від 28.11.2012, № 233 від 08.04.2013, № 424 від 19.06.2013, № 610 від 01.08.2013, № 955 від 25.12.2013, № 904 від 09.11.2015, № 941 від 18.11.2015, № 1118 від 09.12.2015, № 436 від 13.07.2016, № 699 від 11.10.2016, № 687 від 05.10.2016, № 893 від 22.11.2017, № 1092 від 06.12.2017, № 621 від 22.08.2018, № 637 від 22.08.2018, № 1013 від 14.11.2018, № 1077 від 12.12.2018, № 447 від 03.04.2019, № 989 від 04.12.2019, № 871 від 23.09.2020, № 1273 від 16.12.2020, № 115 від 17.02.2021, № 219 від 17.03.2021, № 395 від 21.04.2021, № 536 від 26.05.2021, № 580 від 02.06.2021, № 1007 від 22.09.2021, № 1382 від 23.12.2021, № 32 від 19.01.2022, № 190 від 04.03.2022, № 273 від 13.03.2022, № 456 від 23.02.2022, № 601 від 10.05.2022, № 1019 від 10.09.2022, № 1299 від 04.11.2022, № 208 від 07.03.2023, № 437 від 02.05.2023, № 454 від 02.05.2023, № 599 від 13.06.2023, № 661 від 30.06.2023, № 833 від 08.08.2023, № 999 від 15.09.2023, № 1202 від 14.11.2023, № 715 від 18.06.2024, № 744 від 25.06.2024, № 895 від 06.08.2024, № 59 від 21.01.2025, № 272 від 07.03.2025, № 550 від 13.05.2025), усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, реалізовуючи єдиний умисел на підроблення іншого офіційно документа, яке видається установою, що має право видавати такі документи, замовив в мережі Інтернет порожній бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, після чого використовуючи особистий комп`ютер з програмним забезпеченням та струменевий кольоровий принтер, вніс до вказаного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 свої анкетні дані та відомості про начебто реєстрацію транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 на своє ім`я, які 14.08.2020 року Територіальним сервісним центром МВС № 1242, тоді як насправді Територіальним сервісним центром МВС № 1242 відомості про реєстрацію транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 не вносились та не посвідчувались, чим у такий спосіб виготовив завідомо підроблений документ з метою подальшого його використання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

В подальшому, ОСОБА_3 близько 08 години 29 червня 2025 року, перебуваючи на ПП «Лужанка» за адресою: с. Астей, вул. Дружби народів, 108, Берегівського району, Закарпатської області, маючи намір перетнути державний кордон на в`їзд в Україну, керуючи автомобілем марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , достовірно знаючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , начебто видане ТСЦ МВС № 1242 на його ім`я, є підробленим, використав зазначене свідоцтво шляхом пред`явлення працівнику НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно висновку експерта № 2968-Е від 03 липня 2025 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на прізвище ОСОБА_3 , виготовлене з використанням друкуючого пристрою із струминним способом друку та не відповідає встановленому взірцю документів, які видаються органами МВС України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєних ним кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника адвоката ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження судом встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, яка свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, що відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді штрафу, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Процесуальні витрати за виконання експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ ЛЬВІВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ в розмірі 10602 (десять тисяч шістсот дві) гривні 00 копійок.

У відповідності до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- свідоцтво серії НОМЕР_1 про реєстрацію транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 , видане ТСЦ № 1242 на ім`я ОСОБА_3 , на яке ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 №297/2149/25 від 01.07.2025 року накладено арешт та зберігається в матеріалах кримінального провадження, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Долю речового доказу, а саме транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 , може бути вирішено в окремому порядку у відповідності до ст. 100, п. 14 ст. 537 та ст. 539 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 381, 382, ч. 1 ст. 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за виконання експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ ЛЬВІВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ в розмірі 10602 (десять тисяч шістсот дві) гривні 00 копійок.

У відповідності до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- свідоцтво серії НОМЕР_1 про реєстрацію транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 , видане ТСЦ № 1242 на ім`я ОСОБА_3 , на яке ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 №297/2149/25 від 01.07.2025 року накладено арешт та зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Долю речового доказу, а саме транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «Kangoo», 2016 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_3 , може бути вирішено в окремому порядку у відповідності до ст. 100, п. 14 ст. 537 та ст. 539 КПК України.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6