Справа № 638/7339/25
Провадження № 1-в/638/495/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення вироку Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року та вироку від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_5 , 1981 року народження, у відповідність до вимог ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024, ст. 74 КК України, -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Шевченківського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року та вирок від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_5 , 1981 року народження, у відповідність до вимог ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024, ст. 74 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 07 грудня 2022 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року та остаточно до відбуття 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 06 жовтня 2021 року.

На підставі ст. 70, 72 КК України у строк покарання за даним вироком зарахувати відбуте покарання за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року з 13 вересня 2021 року по 05 жовтня 2021 року включно.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року виправити описку у вироці Машівського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року: у вступній частині вироку датою народження вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року. Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покарання за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року за ст. 395 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

Покарання, призначене вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року, - залишити без змін.

Початок строку: 06 жовтня 2021 року. Кінець строку: 14 січня 2026 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: - 16.03.2021 на суму 11 023,00 гривень.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.З ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: - 10.05.2021 року на суму 2 035,00 грн.

В зв`язку з викладеним представник колонії просить:

звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від покарання, призначеного вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року за епізодом, який мав місце 16.03.2021;

звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння;

виключити з вироку від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України;

керуючись п. 14 Ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області, а саме - виключити з вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області, враховуючи вимоги ухвали від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова, посилання на приписи ч.4 ст. 70 та ч.І ст. 71 КК України; визначити остаточний строк до відбуття засудженому ОСОБА_5 за вироком від 06 жовтня 2021 року; визначити порядок виконання вироку від 07 травня 2021 року Великобурлуцького районного суду Харківської області;

- керуючись п. 14 4.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 07 травня 2021 року Великорбурлуцького районного суду Харківської області, а саме - порядок його виконання;

- керуючись п. 14 4.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області, а саме - доцільність зарахування, на підставі ст. 70, 72 КК України, ОСОБА_5 у строк призначеного за вироком віл 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області покарання, покарання, відбуте за вироком Великобулуцького районного суду Харківської області від 07.05.2021 року, з 13.09.2021 року по 05.10.2021 року включно.

Прокурор просив клопотання задовольнити.

Представник установи виконання покарань та ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: - 16.03.2021 на суму 1023,00 гривень.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.З ст. 185 КК України, а саме 1 епізод: - 10.05.2021 року на суму 2 035,00 грн.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

На 01.01.2020 року становить 2027 гривень, на 01.01.2021 року становить 2481 гривню, на 01.01.2022 року 2600 гривень, на 01.01.2023 року 2684 гривні, на 01.01.2024 року 3028 гривень.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2020 року дорівнює 2027 гривень, на 01.01.2021 року дорівнює 2481 гривню, на 01.01.2022 року 2600 гривень, на 01.01.2023 року 2684 гривні, на 01.01.2024 року 3028 гривень, що перевищує вартість майна, яким заволодів ОСОБА_5 при вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2, 3 ст.185 КК України, за яким він був засуджений.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, діяння, вчинено ОСОБА_5 перестало бути кримінально караним, тому суд приходить до висновку, що клопотання установи виконання покарання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід негайно звільнити від призначеного покарання згідно з вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року, та від покарання, призначеного вироком Вовчанського районного суд Харківської області від 06 жовтня 2021 року за епізодом, який мав місце 16.03.2021 на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зі змісту абз. 1 ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України слідує, що передбачені п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку, вирішуються судом, який його ухвалив, у тому числі за поданням органу або установи виконання покарань.

Частиною третьою зазначеної статті визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово.

Окремі роз`яснення стосовно питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо роз`яснення суті сумнівів та протиріч, які виникають при виконанні вироку, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків».

Зі змісту пункту 12 цієї Постанови слідує, що до інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, можуть бути віднесені питання, які не порушують суть вироку і не погіршують становище засудженої особи. У такому порядку не можуть бути розглянуті питання, що звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації кримінальних правопорушень, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Судом встановлено, що вироком Вовчанського районного суд Харківської області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2-х років обмеження волі, також його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 07.05.2021 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Вовчанського районного суд Харківської області від 06 жовтня 2021 року, суд вважає за необхідне виключити з вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області, враховуючи вимоги ухвали від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова, посилання на приписи ч.4 ст. 70 та ч.1 ст. 71 КК України. Визначити остаточний строк до відбуття засудженому ОСОБА_5 за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 07.05.2021,покарання за яким змінено ухвалою від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова виконувати окремо.

Суд вважає за не доцільне зарахування, на підставі ст. 70, 72 КК України, ОСОБА_5 у строк призначеного за вироком від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області покарання, покарання, відбуте за вироком Великобулуцького районного суду Харківської області від 07.05.2021 року, з 13.09.2021 року по 05.10.2021 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 354, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_5 засудженого вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України негайно звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з вироку від 07 грудня 2022 року Машівського районного суду Полтавської області посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від покарання, призначеного вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року за епізодом, який мав місце 16.03.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виключити з вироку від 06 жовтня 2021 року Вовчанського районного суду Харківської області, враховуючи вимоги ухвали від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова, посилання на приписи ч.4 ст. 70 та ч.1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 засудженим за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточний строк до відбуття засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 07.05.2021, покарання за яким змінено ухвалою від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова виконувати окремо.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали 08 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1