Справа № 167/666/25
Номер провадження 1-кп/167/75/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 02.04.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Горохів Волинської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року(точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи на військовій службі в районі села Петропавлівка Куп`янського району Харківської області, не маючи дозволу на носіння та зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, передбаченого п.2.3 Інструкції щодо впорядкування виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав наступальну осколкову ручну гранату М-67, яка відноситься бойових припасів, та яку в подальшому перевіз до свого місця проживання, а саме до житлового будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 01 години 00 хвилин 02 квітня 2025 року.

Після чого, ОСОБА_4 за допомогою автомобіля марки «HONDA CR-V», на іноземній реєстрації НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, перевіз вказану наступну осколкову ручну гранату М-67, яка відноситься до бойових припасів, до міста Рожище Луцького району Волинської області на вулицю Мазепи, на узбіччя дороги поряд з територією житлового будинку НОМЕР_6, де використав з метою вчинення хуліганських дій.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, що виразилися у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, 02 квітня 2025 року близько 02 години 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в місті Рожище Луцького району Волинської області по вулиці Мазепи, на узбіччі дороги поряд з територією житлового будинку НОМЕР_6, знаходячись за кермом автомобіля марки «HONDA CR-V», на іноземній реєстрації НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, яке виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, з метою спричинення психологічного тиску на колишню дружину ОСОБА_7 (у розумінні ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), не виходячи з салону вказаного автомобіля, діставши спеціально пристосований та заздалегідь заготовлений предмет - наступну осколкову ручну гранату М-67, яка відноситься до бойових припасів, висмикнув з неї спусковий важіль підривача (запала) дистанційної дії М213 та кинув її на узбіччя перед в`їзними воротами на території житлового будинку АДРЕСА_2 , та відразу залишив місце події, після чого відбувся вибух гранати.

Внаслідок вибуху вказано бойового припасу було пошкоджено паркан житлового будинку АДРЕСА_2 та лобове скло трактора колісного марки «МТЗ-80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдано потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1 500,00 гривень, а також паркан житлового будинку АДРЕСА_2 , чим завдано потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 1 741,49 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь зготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, дав показання суду згідно яких, він, перебуваючи в зоні бойових дій, як військовослужбовець ЗСУ, знайшов трофейну наступальну осколкову ручну гранату М-67, яку в подальшому перевіз до свого місця проживання, а саме до житлового будинку АДРЕСА_1 , де і зберігав до 01 години 00 хвилин 02 квітня 2025 року.

Зі слів свого сина він дізнався, що в Рожище приїхала його колишня дружина разом із новим чоловіком і, відчуваючи злість та ревнощі, 02 квітня 2025 року близько 02 години 05 хвилин, перебуваючи в місті Рожище по вулиці Мазепи, на узбіччі дороги поряд з територією житлового будинку НОМЕР_6, де була його колишня дружина, знаходячись за кермом автомобіля марки «HONDA CR-V», вийняв гранату, висмикнув чеку та кинув на дорогу, а сам поїхав геть.

Сам не розуміє для чого і навіщо він це зробив, вважає, що піддався негативним емоціям. На даний час усвідомлює і свою провину, і негативні наслідки від вчиненого та щиро розкаюється, а також має намір звернутися за психологічною допомогою до фахівців, оскільки, перебуваючи в зоні бойових дій та, беручи безпосередню участь у захисті України від воєнної агресії російської федерації, має певні психологічні проблеми, з якими не зміг впоратись самостійно, що можливо і призвело до подій 02 квітня 2025 року.

Допитані в судовому засіданні потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що нічого не чули вночі 02 квітня 2025 року і лише зранку побачили незвичну виямку на дорозі біля їх будинків, а такожнесуттєві пошкодження парканів та лобове скло трактора, про що повідомили поліцію. Жодних претензій матеріального та/або морального характеру до обвинуваченого, якого позитивно охарактеризували, вони не мають і просили суд суворо не карати ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши показання обвинуваченого та потерпілих, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння сторін кримінального провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено та зрозумілі їм.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Відповідно до вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та потерпілих і дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь (дій), надав показання, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 і кваліфікує його дії за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання, суд враховує вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги статті 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.5 ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

Відповідно до положень ч.5 ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК, ч.4 ст.296 України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжкими злочинами.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, суд за наслідками судового розгляду відносить щире каяття, оскільки в судовому засіданні він щиро розкаявся у вчиненому і висловив жаль з приводу вчинених ним дій, та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я і те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пом"якшуючі та обтяжуючу вину обставини, враховує визнання повністю вини, щире каяття у вчиненому, а також те, що ОСОБА_4 :

- є особою молодого віку;

- раніше до кримінальної відповідальності не притягався (ас 106);

- є учасником бойових дій (ас 56, 102-105) і мав посттравматичний стресовий розлад (ас 107);

- з березня місяця 2022 року приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у тому числі в зоні бойових дій під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації та був тяжко поранений (ас 54, 55, 109, 114, 115);

- має захворювання, що пов`язані з проходженням військової служби (ас 114, 115);

- позитивно характеризується за місцем проживання (ас 112) та за місцем проходження служби (ас 110);

- має постійне місце проживання (ас 113);

- Указом Президента України від 20.10.2022 року нагороджений медаллю «За військову службу Україні» (ас 128);

- 02.12.2024 року Всеукраїнським об`єднанням «Країна» нагороджений медаллю «Незламним героям російсько-Української війни» (ас 129);

- 23.08.2024 року Всеукраїнським об`єднанням «Країна» нагороджений медаллю «За незламність духу» (ас 130);

- з квітня 2016 року і по теперішній час є членом Громадської організації «Луцька міська організація Спілки Воїнів АТО Волині», яка надала йому виключно позитивну характеристику та беззастережно поручається за нього, взявши на себе зобов`язання вжити вичерпних заходів для недопущення ОСОБА_4 кримінальних вчинків у майбутньому (ас 49).

Враховуючи вищенаведене у сукупності, визначаючи вид і строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК, ч.4 ст.296 України, за кожне окремо, у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням статті 75 КК України та покладенням у відповідності до статті 76 КК України певних обов`язків.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 124 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 126, частиною 3 статті 349, статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту оголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення комплексної судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 16 444 (шістнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривні 34 (тридцять) копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення комплексної судової вибухо-технічної експертизи в сумі 10 251 (десять тисяч двісті п`ятдесят одну) гривню 10 (десять) копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Redmi 9А, імеі 1: НОМЕР_3 ; імеі 2: НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_5 , поміщений до спеціального пакету НПУ №PSP 1254756 та переданий зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- зразок грунту з вирви від вибуху на узбіччі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, поміщений до спеціального пакету НПУ №CRI 1025838 та переданий на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 - знищити;

- контрольний зразок грунту від вирви з-під вибуху на узбіччі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, поміщений до спеціального пакету НПУ №CRI 1025839 та переданий на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 - знищити;

- спусковий важіль, ймовірно від ручної гранати М-67 з наступними маркуваннями: «FUZE M 213NAM», поміщений до паперового конверта та переданий на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 - знищити;

- металеві залишки різні за розміром та формою, які утворилися внаслідок вибуху ручної гранати М-67 за адресою: АДРЕСА_2, поміщені до спеціального пакету НПУ №CRI 1025839 та передані на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 - знищити;

- гіпсовий зліпок від протектора шини, виявлений на узбіччі автодороги, що навпроти домоволодіння за адресою: вулиця Мазепи, 91, м. Рожище Луцького району, поміщений до паперового конверту та переданий на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою: м. Ківерці, вул. Залізнична, 52 - знищити;

- трактор марки «МТЗ-80», д.н.з НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 ;

- транспортний засіб марки «Honda CR-V», на ін. реєстрації НОМЕР_1 , що переданий на зберігання на територію спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що знаходиться в смт. Торчин Луцького району Волинської області - передати (повернути) у користування ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням частини 2 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області,

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1