У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/589/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року, клопотання прокурора відділу захисту дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 23 год. 32 хв., 05.10.2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується з моменту його фактичного затримання, а саме з 23 год. 32 хв., 08.08.2025 року.

Визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 3300 (три тисячі триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 992 400 грн.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покладено на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілою та свідками по справі:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання сторони захисту про передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків відмовлено.

З матеріалів клопотання вбачається, що прокурор відділу захисту дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Задовольняючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вважав, що до підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, характер кримінального правопорушення, зокрема злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, спосіб вчиненого злочину: за попередньою змовою групою осіб, в період війни, з корисливих мотивів, відносно особи з інвалідністю, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважав, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і визначив підозрюваному заставу у розмірі - 3300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 992 400 грн., оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту про передачу підозрюваного ОСОБА_6 під нагляд батька - ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що сама наявність зобов`язання батьків підозрюваного, в порядку ст. 493 КПК України не дає гарантій належної поведінки останнього, оскільки до інкримінованих подій неповнолітній підозрюваний і так був під наглядом батьків.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена з порушенням вимог кримінально-процесуального закону та підлягає скасуванню. Зазначає, що клопотання прокурора містить загальні і абстрактні фрази про наявність ризиків, і не вказано обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність таких, тобто наявне недотримання вимог ст.184 КПК України. Звертає увагу, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, має тісні соціальні зв`язки у вигляді сім`ї, має постійне місце проживання, перебуває на військовому обліку, наразі вступає до вищого навчального закладу для здобуття вищої освіти, тобто є всі підстави передати ОСОБА_6 під нагляд батька. Зазначає, що на момент подачі даної апеляційної скарги, за ОСОБА_6 внесена застава і наразі діє запобіжний захід застава, однак це не є підставою для ігнорування всіх порушень, які були допущені під час розгляду клопотання прокурора. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника та передати неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з покладенням на нього обов`язків, вказаних у клопотанні. Якщо суд прийде до переконання щодо правомірності застосування запобіжного заходу у вигляді застави, просить суд зменшити визначений розмір застави та призначити мінімальний розмір застави, передбачений ч.5 ст.182 КПК України з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, доводи підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , та законного представника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

З представлених матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

08.08.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09.08.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст. ст. 193, 194 КПК України належним чином не дослідив надані матеріали та докази, які обґрунтовують пред`явлену підозру, не надав правової оцінки твердженням сторони захисту, що заперечували проти задоволення клопотання, через недоведеність заявлених ризиків, та просили передати неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 під нагляд, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги, колегія вважає обґрунтованими.

Щодо обґрунтованості заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які на думку слідчого судді слугували підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Колегія суддів звертає увагу на те, що твердження органу досудового розслідування та суду про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та може вчинити інші кримінальні правопорушення, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування чи ймовірності такого переховування, прокурором ні слідчому судді ні апеляційному суду не надано. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент подачі стороною захисту апеляційної скарги, за підозрюваного ОСОБА_6 внесена застава і наразі діє запобіжний захід застава. В судове засідання апеляційного суду на розгляд зазначеної апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 з`явився, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 намірів переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, не має.

Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий. Доказів наявності судимостей у підозрюваного та/або наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення прокурором не надано, а також враховуючи відсутність даних про те, що останній схильний до антисоціальної поведінки, колегія вважає, що доводи про існування ризику вчинення іншого правопорушення не підтвердженими.

Сукупність ризиків і доводів, на які послався слідчий суддя, дають підстави для висновку про необґрунтованість застосування найбільш суворого запобіжного заходу відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , оскільки тяжкість інкримінованого злочину, складність справи не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Разом з тим, колегією суддів враховується те, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває на військовому обліку, наразі вступає до вищого навчального закладу для здобуття вищої освіти, апеляційний суд вважає, що є всі підстави для задоволення апеляційної скарги сторони захисту в частині передачі ОСОБА_6 під нагляд батька.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 цього Кодексу.

Згідно змісту ст. 493 КПК України, до неповнолітніх підозрюваних чи обвинувачених, крім запобіжних заходів, передбачених статтею 176 цього Кодексу, може застосовуватися передання їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, а до неповнолітніх, які виховуються в дитячій установі, - передання їх під нагляд адміністрації цієї установи.

Передання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого під нагляд батьків, опікунів, піклувальників або адміністрації дитячої установи полягає у взятті на себе будь-ким із зазначених осіб або представником адміністрації дитячої установи письмового зобов`язання забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого до слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду, а також його належну поведінку.

Передання під нагляд батьків та інших осіб можливе лише за їхньої на це згоди та згоди неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого. Особа, яка взяла зобов`язання про нагляд, має право відмовитися від подальшого виконання цього зобов`язання, заздалегідь про це повідомивши.

До передання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого під нагляд суд зобов`язаний зібрати відомості про особу батьків, опікунів або піклувальників, їхні стосунки з неповнолітнім і впевнитися у тому, що вони можуть належно здійснювати нагляд за неповнолітнім.

При відібранні зобов`язання про взяття під нагляд батьки, опікуни, піклувальники, адміністрація дитячої установи попереджаються про характер підозри чи обвинувачення неповнолітнього і про їхню відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання. При порушенні цього зобов`язання на батьків, опікунів і піклувальників накладається грошове стягнення від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання передання неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого під нагляд батьків, опікунів, піклувальників або адміністрації дитячої установи розглядається за клопотанням прокурора за правилами обрання запобіжного заходу або за клопотанням сторони захисту під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК (2341-14), допускається лишеза наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

На виконання вимог вказаних статтей, стороною захисту до матеріалів провадження долучені документи, а саме: свідоцтво про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно якого вони являються чоловіком та дружиною; згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 та Витягом з реєстру ТГ ОСОБА_6 підтверджується, що батько та син зареєстровані та проживають за однією адресою, а саме АДРЕСА_1 ; витягом про несудимість підтверджується, що батько ОСОБА_8 , раніше не судимий; згідно Виписки з ЄДРЮФО - батько ОСОБА_8 являється керівником Державного підприємства «Диспетчерська служба пасажирських перевезень».

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 - неповнолітній, батько має на нього позитивний вплив , фактів, які б свідчили про наявність підстав для недовіри батьку немає, а також беручи до уваги згоду неповнолітнього ОСОБА_6 та батька ОСОБА_8 про передання підозрюваного під його нагляд, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення.

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід, який слід застосувати, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, прийнявши свою, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьку ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_8 роз`яснені положення ст. 493 КПК України щодо взятого ним зобов`язання, які йому зрозумілі, та попереджено про наслідки порушення зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року, якою обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, скасувати.

Клопотання прокурора відділу захисту дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 05.10.2025.

Зобов`язати батька підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 забезпечувати прибуття неповнолітнього підозрюваного до слідчого, дізнавача, прокурора, слідчого судді, суду, а також його належну поведінку.

Попередити ОСОБА_8 про характер підозри неповнолітнього ОСОБА_6 та про відповідальність, у разі порушення взятого на себе зобов`язання, у виді накладення грошового стягнення від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала діє до 05.10.2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді