Справа № 495/6540/24
№ провадження 1-кс/495/1308/2025
УХВАЛА

Про задоволення заяви про відвід судді

"26" червня 2025 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський заяву захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката АО «Дефенд» ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 від розгляду справи № 495/6540/24 (кримінальне провадження № 0000029 від 20.01.2024) за обвинуваченням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката АО «Дефенд» ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 від розгляду справи № 495/6540/24 (кримінальне провадження № 0000029 від 20.01.2024) за обвинуваченням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

У мотивування вищеописаної заяви захисник обвинувачених зазначає, що суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 під час розгляду справи допущено порушення положень КПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, міжнародних правових актів, а саме допущено:

безпідставне затягування розгляду справи, внаслідок чого вже майже 1 рік справа перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, а обвинувачені майже увесь цей час перебувають під вартою;

безпідставне багаторазове задоволення клопотань сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинувачених, не зважаючи на фактичну недоведеність ризиків.

Захисник наголошує, що викладені обставини викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, необхідно здійснити відвід останньої.

Частиною 3 ст. 81 КПК України встановлено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Так, у судовому засіданні захисник обвинувачених своє клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні залишив вирішення питання на розсуд суду, просить врахувати при вирішенні питання пояснення викладені суддею в заяві.

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 надала до суду пояснення, у яких зазначила, що з доводами сторони захисту не погоджується, оскільки всі процесуальні дії в рамках цього кримінального провадення відбуваються відповідно до вимог чинного КПК України. Разом з тим, всі обставини та обгрунтування відводу свідчать про те, що у сторони захисту завідомо склалась позиція та думка про необ`єктивність та упердженість головуючої судді, що згідно з практикою ЄСПЛ є підставою для відводу судді, з метою дотримання права особи на справедливий суд.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши викладені у заяві доводи на предмет їх обґрунтованості, дослідивши пояснення особи, якій заявлено відвід суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 75 КПК України визначаються підстави, які виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Отже незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК України.

Незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

З огляду на вищевикладене, суд критично оцінює доводи захисника обвинувачених, що містяться у заяві про відвід судді.

Разом з тим, за приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У пунктах 66, 67 рішення ЄСПЛ «Мироненко та Мартиненко проти України» вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У цьому відношенні ЄСПЛ зазначає, що навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість («De Cubber проти Бельгії», рішення від 26 жовтня 1984 року, Series A, № 86).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Також відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У своїх поясненнях суддя ОСОБА_7 посилається саме на існування у сторони захисту сумнівів у неупередженості судді під час розгляду справи № 495/6540/24 та наполягає на необхідності дотримання справедливого балансу між забезпеченням авторитету суду та захистом права обвинувачених на справедливий судовий розгляд справи.

З урахуванням наведеного суддя ОСОБА_7 не може брати участь у кримінальному провадженні з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, тому заява про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 від розгляду справи № 495/6540/24 (кримінальне провадження № 0000029 від 20.01.2024) за обвинуваченням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.75, 81, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката АО «Дефенд» ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 від розгляду справи № 495/6540/24 (кримінальне провадження № 0000029 від 20.01.2024) за обвинуваченням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_7 від розгляду справи № 495/6540/24 (кримінальне провадження № 0000029 від 20.01.2024) за обвинуваченням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Справу № 495/6540/24 (кримінальне провадження № 0000029 від 20.01.2024) за обвинуваченням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України - до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного авторозподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 26 червня 2025 року

Суддя: