ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/915/21
Провадження № 1-кп/131/39/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 17.07.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 17.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно нового обвинувального акту, який було подано прокурором після зміни обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 16.07.2021, близько 18:00 години, перебуваючи на території подвір`я де орендує приміщення магазину, що в АДРЕСА_2 , розпочав чергову словесну суперечку із сусідом ОСОБА_6 , яка виникла на побутовому ґрунті, через косіння трави на території вище вказаного домогосподарства.

Під час суперечки, ОСОБА_3 , почав ображати словами нецензурної лайки дружину ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , яка була присутня на місці конфлікту, внаслідок чого, ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці дерев`яну палицю, яку взяв на території свого домогосподарства, почав йти з нею до ОСОБА_3 , який відходив від ОСОБА_6 , провокуючи його на конфлікт.

В подальшому, ОСОБА_6 , з даною палицею, вийшов на пішохідну доріжку, яка знаходиться поруч з вказаним приміщенням магазину та почав йти по ній в бік приміщення ЦОП Іллінецької ДПІ Немирівського управління ГУ ДФС у Вінницькій області за ОСОБА_3 , який відходив від останнього та словесно продовжував провокувати ОСОБА_6 на конфлікт.

Після цього, ОСОБА_6 , зрозумів що ОСОБА_3 не наздожене, викинув дерев`яну палицю на пішохідну доріжку та розвернувся в протилежний бік.

В цей час, помітивши палицю на пішохідній доріжці у ОСОБА_3 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи за його спиною, взяв в праву руку вище вказану дерев`яну палицю та умисно підняв її в гору з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_8 , знаходячись неподалік від даного місця на пішохідній доріжці, помітивши те що відбувається, гучно звернулася до ОСОБА_6 , щоб той розвернувся, що він і зробив та помітив, як ОСОБА_3 замахується зверху палицею в його бік та підняв над головою попереду праву руку, позаду ліву руку, а ОСОБА_3 умисно, протиправно, зверху в низ наніс один удар даною палицею в район кінцівки правої руки ОСОБА_6 , заподіявши йому тілесні ушкодження.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нігтьової фаланги 2-го пальця правої кисті, синця з припухлістю м`яких тканиц, крововиливу в піднігтьову пластинку та садна в ділянці 2-го пальця правої кисті, садна з припухлістю м`яких тканин в ділянці 3-го пальця правої кисті, які відповідно до висновку експерта № 74-к від 04.11.2024 належать до Легких

тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (тривалістю понад 6 днів, але не більше як 21 день (згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995).

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, потерпілий після внесення на розгляд нового обвинувального акта підтримав обвинувачення у раніше пред`явленому розмірі, а саме за ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та відповідно закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України. Дане клопотання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав та вказав, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження згідно ст. 49 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечив щодо даного клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 заперечили щодо клопотання сторони захисту, при цьому вказали, що потерпілий підтримує обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, яке було до зміни обвинувачення.

Розглянувши клопотання захисника, заслухавши думку обвинуваченого та учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності .

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», закриття кримінальної справи зі звільненням особи від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минуло три роки.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Згідно матеріалів даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відносяться кримінального проступку. Вказане кримінальне правопорушення вчинено 16.07.2021 року.

Отже, на момент проведення судового провадження сплили строки давності, передбачені п. 2 ч.1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 44, 49 КК України, ст.ст. 284 287 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 17.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 - закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_9