Справа № 202/2614/25
Провадження № 1-кс/202/4093/2025
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянуто в судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, працевлаштованої, незаміжньої, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, відносно якої 30.06.2023 року направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002339 від 25.08.2022 за ч. 3 ст. 190 КК України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий зазначає, що підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2024 приблизно о 08:38 год., перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел на вчинення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, діючи з корисливих мотивів, шляхом незаконних операцій з використання електронно-обчислювальної техніки, використовуючи речові модулі соціальної інженерії, отримала доступ до фінансового мобільного номеру та пароль доступу до особистого кабінету ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до інформаційних (автоматизованих) систем віддаленого доступу онлайн-банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24».

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, використовуючи заздалегідь придбаний мобільний термінал, того ж дня приблизно о 08:38 годині, несанкціоновано втрутилася в роботу інформаційної (автоматизованої) системи онлайн-банкінгу «Приват24», здійснивши вхід до нього, отримавши при цьому доступ до банківського рахунку ОСОБА_6 , та заблокувала для останньої можливість використовувати власний особовий кабінет системи онлайн-банкінгу «Приват24». В період часу 15.11.2024 08: 38 год. по 16.11.2024 11:44 для переведення грошових коштів з банківського розрахункового рахунку ОСОБА_6 в готівку, використовуючи мобільний термінал з авторизованим банківським розрахунковим рахунком потерпілої НОМЕР_1 здійснено несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи онлайн-банкінгу АТ КБ «Приват Банк», що призвело до спотворення процесу обробки інформації, який полягав у знятті грошових коштів з банкомату за адресою м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд.74 о 11:31 год. в розмірі 14 000 грн. та о 15:33 год. в розмірі 9000 грн. в банкоматі за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 8 А.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, 15.11.2024 у період часу з 08: 38 год. по 16.11.2024 о 11:44 год. здійснили несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи віддаленого доступу онлайн-банкінгу банківської установи АТ КБ «Приват Банк» «Приват24», що призвело до витоку підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

З метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим п.п. 1-3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що підозрювана не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування/суду, має місці соціальні зв`язки та захворювання на гепатит. З урахуванням наведеного, адвокат просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника та зазначила, що визнає свою провину у скоєному й завжди з`являється за кожною вимогою до слідчого.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ДПУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 26.10.2024 року ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України.

29 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до витоку, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчинених під час дії воєнного стану.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про тримання підозрюваної під вартою.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчим суддею враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою; дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка має вищу освіту, не працевлаштована, незаміжня, має місце реєстрації та місце мешкання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан її здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує, що ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, тяжкість якого особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Водночас, наявні у підозрюваної соціальні зв`язки, не можуть нівелювати фактор втечі та в повній мірі запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Перевіряючи існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що станом на теперішній час триває досудове розслідування, в ході якого сторона обвинувачення продовжує встановлювати всі обставини кримінального провадження, збирати відповідні докази, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та про які органу досудового розслідування ще не відомо.

Слідчий суддя бере до уваги те, ОСОБА_5 раніше не судима, однак відносно неї 30.06.2023 року направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002339 від 25.08.2022 за ч. 3 ст. 190 КК України, та на даний час вона підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, в період дії на території України воєнного стану.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, а також те, що ОСОБА_5 не працевлаштована, та, ймовірно, отримувала дохід лише від своєї протиправної діяльності, слідчий суддя вважає, що наведене вказує на систематичний характер її протиправної поведінки та дає підстави вважати, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що є ризиком, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваної, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_5 , та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що на даній стадії досудового розслідування, більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання щодо визначення підозрюваній ОСОБА_5 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи встановлені слідчим суддею ризики передбачені п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрювану ОСОБА_5 , її майновий та сімейний стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 гривень. Такий розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваної, однак на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_5 , покладених на неї обов`язків та забезпечить запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 28 липня 2025 року включно, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 28 липня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, як альтернативний запобіжний захід у кримінальному провадженні, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 28 липня 2025 року включно.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, та покласти на неї такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, окрім участі в слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 липня 2025 року включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали оголошено о 14 годині 00 хвилин 02 червня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1