Справа № 699/695/20
Номер провадження № 1-кп/699/4/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.25 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000210 від 26.04.2019

за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Світлогорськ Гомельської області Республіки Білорусь, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не одруженої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, раніше неодноразово засудженої, останній раз вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом не доведеним.

ОСОБА_7 , обвинувачується у тому, що вона 26 квітня 2019 року, близько 10:30 год., перебуваючи на вул. Молодіжна у с. Заріччя Корсунь-Шевченківського району Черкаської області за попередньою змовою з ОСОБА_10 , невстановленим в ході досудового розслідування способом проникла до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 де діючи умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, заволоділа грошовими коштами останнього на загальну суму 15000 гривень після чого була виявлена потерпілим ОСОБА_11 та намагаючись покинути місце вчинення злочину ОСОБА_10 з метою перешкодити затримання ОСОБА_7 , останній наніс ОСОБА_6 удар заздалегідь підготовленим предметом - битою по потиличній ділянці голови чим спричинив тілесні ушкодження потерпілому та з місця події втекли заволодівши грошовими коштами належними ОСОБА_6 на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному з проникненням у житло (розбій).

2.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 26 квітня 2019 року, близько 10:30 год., перебуваючи на АДРЕСА_4 , вільно без перешкод через вхідні двері проникла до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , де, діючи умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, заволоділа грошовими коштами останнього на загальну суму 15 000,00 гривень, після чого була виявлена потерпілим ОСОБА_6 . Намагаючись покинути місце вчинення злочину покинула приміщення будинку потерпілого через вікно у ванній кімнаті, після чого через двір вибігла на вулицю та втекла, заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на суму 15000,00 грн.

Отже, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України грабіж, поєднаний з проникненням у житло.

3. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

3.1. Обсяг доказів

Суд установив, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Вислухавши думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнала частково, зокрема, визнала факт проникнення без дозволу власника до будинку потерпілого та факт заволодіння коштами потерпілого. Однак наявність попередньої змови щодо вчинення правопорушення, факт нападу на потерпілого, нанесення йому тілесних ушкоджень та висловлення йому погроз категорично заперечує, тому кваліфікацію її дій як розбій вважає помилковою.

Ураховуючи, що обвинувачена оспорює фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність дослідження доказів по справі у повному обсязі: досліджувати письмові докази, здійснювати допит обвинуваченої, потерпілого та свідків.

3.2. Показання обвинуваченої ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що дійсно за вказаних у обвинувальному акті дати й часу вона зі своїм старшим братом ОСОБА_12 приїхали на автомобілі останнього з м. Богуслав Київської області у с. Заріччя Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Оскільки у обвинуваченої і її брата велика сім`я, вони хотіли для власних потреб купити у людей свиню. ОСОБА_13 обвинувачена ОСОБА_7 знала, оскільки раніше приїздила туди торгувати речами. Хата ОСОБА_6 розташована на краю села. Обвинувачена зайшла у двір ОСОБА_6 , а брат залишився в автомобілі. Коли ОСОБА_7 увійшла до двору, то погукала господарів, але ніхто не відповів. Вона зайшла у будинок, але і там ніхто не відгукнувся. Скориставшись відсутністю власників домоволодіння ОСОБА_7 підійшла до шафи, відкрила її та побачила гроші, які вирішила привласнити. Забравши кошти обвинувачена почула, що у будинок хтось зайшов. Намагаючись непомітно залишити місце події, ОСОБА_7 перебігла до іншої кімнати, та намагалася вилізти через вікно цієї кімнати на вулицю. Однак ОСОБА_6 все ж помітив її та побіг слідом. Коли ОСОБА_7 вилазила у вікно, то зачепилася за щось сумочкою, через що її сумка рожевого кольору залишилася на подвір`ї потерпілого. У сумці були документи та грошові кошти 400 доларів США, за які вона планувала придбати свиню. Також у неї у цей час випали гроші, які вона взяла у шафі потерпілого. Втрату сумочки та викрадених грошей вона помітила не зразу, оскільки дуже злякалася. Обвинувачена пробігла через двір потерпілого до хвіртки, яка виходить на вулицю. Оскільки потерпілий біг за нею, то вона перелякалася і кричала. ОСОБА_7 вибігла на вулицю, та далі побігла повз будинки до річки та лісу. Її не наздогнали.

Через годину-півтори у себе вдома вона зустрілася з братом ОСОБА_12 , який розпитував про те, що сталося. Вона пояснила, що взяла гроші, а брат на неї насварився. З того часу вони з ОСОБА_12 не спілкуються.

Обвинувачена визнає, що викрала гроші у потерпілого. Однак вона на нього не нападала, тілесних ушкоджень йому не завдавала та навіть не погрожувала.

Також обвинувачена зазначила, що негативно ставиться до свого вчинку, щиро кається у вчиненому та зробила для себе висновки на майбутнє щодо недопустимості такої поведінки в подальшому.

Звертала увагу, що на її утриманні та вихованні перебуває її онук, 2015 р.н. Інших осіб, які б могли опікуватися цієї дитиною, немає. Наразі вона перебуває на обліку в установі пробації за місцем проживання у м. Бориспіль, порушень не допускає. Просила не позбавляти її волі. Надала докази на підтвердження наявності захворювань.

3.3. Показання потерпілого ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що за вказаних у обвинувальному акті дати й часу він повернувся до свого будинку по АДРЕСА_3 . Знадвору він помітив у будинку силует невідомої людини та забіг до хати. У будинку побачив невідому жінку, наразі знає що це ОСОБА_7 . Обвинувачена теж побачила його та кинулася до іншої кімнати, з вікна якої вискочила у двір. Потерпілий вибіг з будинку та у дворі біля хвіртки побачив ОСОБА_7 , яка тікала та щось нерозбірливо кричала. Він мовчки побіг за нею.

Після того як він вибіг через хвіртку з двору на вулицю до нього на автомобілі під`їхав невідомий чоловік та почав перешкоджати доганяти обвинувачену. ОСОБА_6 не зважав на нього. Однак незнайомий чоловік продовжував зупиняти його, вийшов з автомобіля на напав на нього. Спочатку незнайомець бив потерпілого руками, потім битою. Доки вони билися то жінка, яка вибігла з будинку, втекла. Бійка тривала 5-10 хвилин. Звуки бійки почули сусіди та прибігли на допомогу, почали зупиняти бійку. Після цього невідомий чоловік також втік.

У ОСОБА_6 були побиті голова та руки. Брат його дружини відвіз потерпілого в лікарню. Там до нього прийшли поліцейські та допитали щодо цієї події.

Також потерпілий зазначив, що незадовго до події продав двох поросят та мав вдома гроші у розмірі 15000,00 грн, купюрами по 100 та 200 грн. Гроші лежали в будинку, зверху на шафі. Він виявив, що ці 15000,00 грн у нього викрала ця невідома жінка ( ОСОБА_7 ) під час проникнення до будинку. Частину грошей знайшли розкиданими на подвір`ї. Також у дворі виявили жіночу сумочку, у якій були посвідчення водія та 400 доларів.

ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_7 йому тілесних ушкоджень не наносила, а викрадені кошти повернула повністю. Претензій до обвинуваченої потерпілий не має. Просив суворо її не карати та не застосовувати до неї покарання у виді позбавлення волі.

3.4. Покази свідків

Покази свідка ОСОБА_14 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що на час вчинення кримінального правопорушення він був сільським головою та перебував біля двору потерпілого, тобто був очевидцем подій. Він саме у справах приїхав до ОСОБА_6 . Біля двору потерпілого, близько 7 метрів від хвіртки, стояв автомобіль BMW. Таких машин у селі немає ні в кого. З двору вибігли ОСОБА_6 та жінка ромської національності. Її свідок не роздивився. Також на вулиці біля двору був невідомий чоловік, з яким у потерпілого відбулася потасовка. Як саме наносилися удари ОСОБА_6 свідок не бачив, зазначає, що була штовханина. Чи було у учасників бійки щось в руках свідок не помітив, биту не бачив. Свідок помітив кров на потерпілому. Бійка більше була схожа на те, що незнайомі чоловік та жінка захищалися, бо активних нападів на ОСОБА_6 вони не вчиняли. ОСОБА_14 помітив це та викликав поліцейських. Потім ці чоловік та жінка забігли в сусідський двір, розділилися і побігли в сторону берега річки. Їхній автомобіль залишився на вулиці біля будинку потерпілого. Пізніше працівники поліції виявили у дворі ОСОБА_6 2 купюри по 200 грн. Працівники поліції також намагалися завести автомобіль BMW та забрати його на штрафмайданчик.

Покази свідка ОСОБА_15 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка є дружиною потерпілого, дала покази про те, що очевидцем події вона не була. Їй зателефонували та повідомили, що чоловіка побили та у них вкрали 15000,00 грн. Коли свідок приїхала до двору, то побачила на вулиці чужий автомобіль, бити не бачила. У чоловіка на голові була кров. У лікарні йому наклали кілька швів.

Свідок повідомила, що гроші лежали у них в будинку під одягом у шафі. Після події свідок виявила, що вікно на кухні було повністю відчинене, вазон, що стояв на підвіконні, упав. Крім грошей нічого не зникло. Поліцейські показали свідку чужу жіночу сумку та 400 доларів, інших грошей не виявили.

Від допиту інших свідків прокурор відмовилася.

3.5. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Сторона обвинувачення надала витяг з ЄРДР, відповідно до якого 26.04.2019 за заявою ОСОБА_6 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000210 за ч. 3 ст. 187 КК України за фактом конфлікту у с. Заріччя з особами ромської національності, який відбувся у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 діючи таємно, умисно, з метою вчинення крадіжки, проникла до будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , звідки викрала грошові кошти в сумі 15 000,00 гривень, але була виявлена ОСОБА_6 та намагаючись втекти її співучасник ОСОБА_10 з метою перешкоджання затриманню ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження заздалегідь підготовленим предметом битою, та з місця події втекли, заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 на вказану суму (т.2 а.с.74).

Відповідно до рапорту старшого інспектора чергового СРПП № 1 Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 від 26.04.2019 ЄО № 1213 (не містить підпису) до ВП надійшло повідомлення, що о 10.37 год 26.04.2019 в с. Заріччя Корсунь-Шевченківського району, вулиця невідома, відбувається бійка, особи ромської національності, один із них чоловік із «дубінкою» (Т.2 а.с.75).

За змістом протоколу огляду місця події від 26.04.2019, проведеного з 11:45 год до 13:00 год, під час якого оглянуто територію узбіччя біля домоволодіння АДРЕСА_3 , на дорозі біля входу до двору розміщено автомобіль марки «BMW» темно синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Під час огляду цього автомобіля встановлено, що колеса з лівої сторони спущені, відчинене вікно зі сторони водія. На кузові автомобіля, а саме на капоті та багажнику, наявні сліди рідини бурого кольору, схожої на кров. На корпусі автомобіля виявлено та вилучено 15 слідів папілярних узорів. На відстані близько 1,5 м від автомобіля під парканом домоволодіння АДРЕСА_3 виявлено та вилучено предмет, схожий на дерев`яну биту, зі слідами червоної рідини, схожої на кров. На відстані близько 4 м від автомобіля на узбіччі, що прилягає до паркану домоволодіння АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено чоловічий (головний) убір синьо-чорного кольору. До протоколу долучено фототаблиці (Т.2 а.с.76-93).

Під час огляду вилучено:

- автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 ;

- 15 слідів папілярних узорів;

- головний убір синьо-чорного кольору;

- дерев`яну биту зі слідами рідини схожої на кров червоного кольору.

На підставі заяви ОСОБА_6 від 26.04.2019 працівниками поліції було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (Т.2 а.с.94).

Відповідно до протоколу огляду місця події території домоволодіння по АДРЕСА_3 , який проводився 26.04.2019 з 14:15 по 14:55 год, на момент огляду вхідні двері в будинок зачинені, ключ знаходиться у замку, замок не пошкоджений, справний. Після входу розташована кімната 1, далі кімната 2 кухня. Справа у ній розміщений холодильник з телевізором, далі м`який куточок та стіл. Над столом розміщене вікно, яке на момент огляду було відчинене. Виявлено сліди пальців рук в кількості 5 шт. Зліва розміщені підвісні тумби та кухонні тумби в кількості 7 шт, за якими розміщено умивальник, напроти нього холодильник. Кімната 3 зліва від входу розміщена вішалка, зліва шафа. У правому куті розміщено диван, напроти якого два крісла та журнальний столик. Кімната 4 справа від входу розміщене ліжко, за яким стінка, з лівої сторони розміщено буфет, за яким стоїть телевізор та ноутбук.

Під час огляду вилучено 5 слідів папілярних узорів. До протоколу долучено фототаблиці (Т.2 а.с.96-97, 99-101).

З акта про застосування службового собаки від 26.04.2019 вбачається, що по сліду імовірних правопорушників СРС повела через город в поле , де довела до річки, перевівши СРС через яку, вона підвела до польової дороги та повернула і повела по ній. СРС пройшовши близько 1500 м, вивела до дороги, яка з`єднує с. Заріччя та с. Богуслав, де й закінчила роботу (Т. 2 а.с. 98).

Відповідно до заяви ОСОБА_15 від 26.04.2019 вона видала працівникам поліції сумку рожевого кольору, яку вона знайшла на території свого будинку та яка належить ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 102).

Відповідно до протоколу огляду предмета від 26.04.2019 слідчий СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 оглянув жіночу сумочку рожевого кольору з ремінцем рожевого кольору. З правого боку ремінець має в наявності механічне пошкодження дужки. При відкритті сумочки встановлено, що всередині наявні:

- ґудзик від жіночого одягу, виготовлений з полімерного матеріалу, у кількості 1 шт.;

- візитка таксі «Богуслав», у кількості 1 шт.;

- папірець з номером мобільного телефону НОМЕР_2 та пояснюючим написом «Лариса», у кількості 1 шт.;

- буклет аптеки TOB «Одружуйте швидше» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який виконано ручкою без пояснюючих написів, у кількості 1 шт.;

- візитка ювелірної майстерні «Преміум», з написами ручкою «3.730 гр. долг., 19.22 зол., завдаток дала 2920», у кількості 1 шт.;

- папірець з написом «Остача 17.184», у кількості 1 шт.;

- папірець з номером мобільного телефону « НОМЕР_4 » та пояснюючим написом «Оля», у кількості 1 шт.;

- помада «maloa», у кількості 1 шт.;

- попередження № про припинення постачання електроенергії на ім`я споживача ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_5 ;

- гаманець чорного кольору з вмістом грошових коштів у розмірі 400 доларів США купюрами по 100 доларів США КВ68097742М, КВ10289842М, КВ43994592І, КВ98616043І.

По закінченню огляду грошові кошти поміщено до сейф-пакету експертної служби МВС № 0614318.

До протоколу огляду додано таблицю зображень (Т.2 а.с. 103-114).

Відповідно до змісту заяв ОСОБА_15 , вона добровільно видала працівникам поліції дві купюри номіналом 500 грн МБ 6630993, СЖ 0933768 та одну купюру номіналом 200 грн ВБ 2765602, які їй у подальшому було повернуто (Т.2 а.с. 115, 116).

Потерпілий ОСОБА_6 долучив до матеріалів кримінального провадження водійські посвідчення на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , паспорт на ім`я ОСОБА_10 , технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 21043 (Т.2 а.с.117).

Відповідно до змісту заяви від 15.05.2019 ОСОБА_6 звернувся до слідчого відділення про залучення його до кримінального провадження № 0000210 як потерпілого. ОСОБА_6 було вручено відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 118, 119).

За змістом протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2019 зафіксовано таке (Т.2 а.с. 120-131):

- потерпілий ОСОБА_6 за рисами обличчя та виглядом впізнав на фотознімку під номером 4 особу, яку він застав у будинку, та яка у подальшому намагалася втекти ( ОСОБА_7 );

- потерпілий ОСОБА_6 за рисами обличчя та за виглядом на фотознімку під номером 1 впізнав особу чоловічої статі, яка допомагала невідомій жінці втекти після заволодіння його грошима ( ОСОБА_10 );

- ОСОБА_19 за формою обличчя, носа, ротової порожнини (губ), форми брів, на фотознімку під номером 3 впізнав особу, яку він намагався затримати після того, як вона заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 ( ОСОБА_20 );

- ОСОБА_19 за формою обличчя, носа та за виглядом на фотознімку під номером 2 впізнав чоловіка, який 26.04.2019 зі своєю спільницею вчинили розбійний напад на ОСОБА_6 та який намагався відбитися від потерпілого ( ОСОБА_10 );

- свідок ОСОБА_21 за формою обличчя та виглядом на фотознімку під номером 4 впізнав особу, яка 26.04.2019 разом з невідомою жінкою заволоділи грошима ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 );

- свідок ОСОБА_21 за формою обличчя та виглядом на фотознімку під номером 2 впізнав особу чоловічої статі, яка 26.04.2019 разом з невідомим чоловіком заволоділи грошима ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

Також до матеріалів кримінального провадження долучено копію посвідчення водія НОМЕР_5 , виданого 24.01.2019 ТСЦ 3246, на ім`я ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 132).

3.6. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинувачену.

За змістом характеристики, виданої КП «Новоград-Волинської міської ради Новоград-Волинськжитлосервіс» 05.06.2019 № 91, ОСОБА_7 характеризується нейтрально (Т. 2 а.с. 133).

Відповідно до змісту довідок лікарів нарколога та психіатра КНП «Новоград-Волинського міськрайонного територіального медичного об`єднання» від 06.06.2019 №№ 346 та 570 ОСОБА_7 на обліку у вказаних лікарів не перебуває, за медичною допомогою протягом останніх 5 років не зверталася (Т.2 а.с. 141).

Вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2023 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.04.2024, затвердивши угоду з прокурором, ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2023, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

3.7. Висновки щодо доведеності винуватості.

Сторона обвинувачення кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України.

Склади кримінальних правопорушень, визначених статтями 185, 186 та 187 КК України відрізняються за способом їх вчинення. Крадіжка таємне викрадення чужого майна, грабіж відкрите викрадення, а розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Розрізняючи крадіжку, грабіж та розбій слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та відомостей про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Під час судового провадження обвинувачена, потерпілий та свідки надали покази про те, що ОСОБА_7 намагалася таємно викрасти грошові кошти у ОСОБА_6 , однак була викрита потерпілим, який розпочав її переслідувати. При цьому обвинувачена усвідомлювала, що її злочинні дії щодо таємного викрадення майна були викриті. Намагаючись перешкодити потерпілому наздогнати обвинувачену, брат останньої ОСОБА_10 , дії якого є предметом розслідування у межах окремого виділеного кримінального провадження, вступив з потерпілим у бійку.

За показами свідка ОСОБА_14 обвинувачена та її брат не нападали на потерпілого, а намагалися залишити місце події та здійснювали супротив з метою недопущення затримання ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_6 також підтвердив, що невідомий чоловік (як встановлено судом ОСОБА_10 ) напав на потерпілого з метою перешкодити затримати обвинувачену ОСОБА_7 . Потерпілий заперечив, що ОСОБА_7 вчиняли на нього напад чи наносила тілесні ушкодження.

Обвинувачена пояснила, що втікаючи від потерпілого вона кричала, то її брат, не знаючи що вона вкрала у потерпілого гроші, міг подумати що на неї потерпілий намагається напасти, тому кинувся її захищати від ОСОБА_6 . Прокурор не спростувала такого цілком логічного твердження.

Верховний Суд неодноразово висловлював сталу позицію, що однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

У цьому кримінальному правопорушенні на потерпілого не вчинявся напад з вказаною вище метою.

Крім того, під час судового розгляду сторона обвинувачена не надала жодного доказу наявності змови між обвинуваченою ОСОБА_7 та її братом ОСОБА_10 не тільки щодо вчинення розбою, а навіть змови на вчинення крадіжки чи змови на застосування насильства щодо потерпілого з іншою метою.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Підстав для кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 3 ст. 187 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про те, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, а саме здійснила грабіж, поєднаний з проникненням у житло.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд також не встановив.

Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати обставини, які обтяжують покарання, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

5. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винної, яка неодноразово була засуджена, за колишнім місцем проживання характеризується нейтрально, бере до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, її стан здоров`я. також суд ураховує, що обвинувачена опікує малолітнього онука, який до цього вважався дитиною, що потрапила у складні життєві обставини. Також суд бере до уваги, що обвинувачена з 2023 року перебуває на обліку в установах пробації у зв`язку з установленням їй іспитових строків, при цьому матеріали справи не містять відомостей про допущення обвинуваченою за цей період будь-яких правопорушень. Суд ураховано думку потерпілого щодо доцільного покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Водночас, як зазначено вище, вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.04.2024 затверджено угоду з прокурором, за якою ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2023, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 05.05.2024.

Події, що є предметом розгляду у межах цього кримінального провадження № 0000210 від 26.04.2019, вчинені ОСОБА_7 до ухвалення вироків Летичівським районним судом Хмельницької області від 23.03.2023 та Сквирським районним судом Київської області від 04.04.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

ОСОБА_7 на цей час є засудженою до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Однак вона звільнена від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

За змістом постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 (провадження № 51-3600кмо20) якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, учинених до постановлення цього вироку, то в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватися залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку і яке рішення ухвалює суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

При цьому відповідно до позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

З огляду на вказане, на підставі ч. 4 ст. 70 України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням призначеного ОСОБА_7 вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 була звільнена з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.

На переконання суду виправлення і перевиховання обвинуваченої на цей час можливе без її ізоляції від суспільства з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з визначенням іспитового строку в три роки. Такий висновок ґрунтується на тому, що вже більше двох років ОСОБА_7 перебуває на обліку в установах пробації та виконує покладені на неї обов`язки. Також суд враховує, що на її одноособовому утриманні та вихованні перебуває її онук, 2015 р.н.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засуджену є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, потерпілий претензій до обвинуваченої не має.

Щодо обвинуваченої на цей час запобіжний захід не застосовується, підстави для застосування відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд не вирішує, оскільки на стадії досудового розслідування перебуває виділене кримінальне провадження № 0000310 щодо цих саме подій стосовно підозрюваного ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_22 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Сквирського районного суду Київської області від 04.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнена з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 3 (три) роки іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_7 покласти обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувати.

Речові докази у кримінальному провадженні залишити за місцем зберігання до вирішення їхньої долі у кримінальному провадженні від 19.08.2020 № 0000310.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15?ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1