Справа № 643/9139/25
Провадження № 1-кс/643/3180/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001320 від 23.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане вище клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчою зазначено, що у проваджені СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0001320 від 23.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

23.04.2025 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконує рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.05.2024 року, в частині заборони керування транспортними засобами.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову серії ААД№151048 від 22.10.2022 та 13.03.2023 притягнуто до адміністративної відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності, та позбавленим права керування транспортними засобами, 27.12.2023 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 ., з ознаками наркотичного сп`яніння, що стало підставою складання протоколів про адміністративні правопорушення, серії ААД № 642646, ААД № 602018 від 27.12.2023, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто вчинив адміністративні правопорушення у сфері Правил Дорожнього руху України, повторно, протягом року.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.02.2024 справа № 643/219/24 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн., з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років.

В подальшому, ОСОБА_5 , всупереч рішенню суду, неодноразо потрапляв в поле зору правоохоронних органів, за що відносно останнього було складено відповідні протоколи та постанови про вчинення адміністративних правопорушень на території міста Харкова, які направлялись для розгляду місцевих судів міста Харкова згідно територіальної юрисдикції.

ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відповідь на письмовий запит слідчого, про складені відносно ОСОБА_5 протоколи про адміністративне правопорушення (далі - протокол) серії:

1. протокол серії ЕПР1 N?204951 від 25.12.2024 за ч.3 статті 130 КУпАП,

2. протокол серії ЕПР1 N?204965 від 25.12.2024 за ч.5 статті 126 КУпАП

Вказані протоколи на підставі статті 221 КУпАП, були направлені до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Так встановлено, що на розгляді ІНФОРМАЦІЯ_7 перебували ряд адміністративних справ відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Справа № 638/318/25

- Справа № 638/319/25

З метою повного всебічного досудового розслідування, встановлення об`єктивних обставин події у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, що містяться в матеріалах вищеперерахованих судових справ, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , з можливістю їх вилучення ( копіювання) з урахуванням всіх наявних фото відеоматеріалів, долучених ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Без вивчення матеріалів судових справ та відеозаписів нагрудних камер працівників патрульної поліції проведення всебічного досудового розслідування унеможливлено, оскільки вони зберігаються виключно в матеріалах вищеперерахованих судових справ, тобто в них наявні докази, які в тому числі мають істотне значення для вказаного кримінального провадження та подальшого їх використання в якості доказів у суді.

На підставі викладеного слідча просить клопотання задовольнити.

Слідча у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві просила клопотання розглянути без її участі.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, зазначені у клопотанні слідчої, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, встановив таке.

Для забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення дієвості цього провадження, кримінально процесуальним кодексом, передбачені спеціальні заходи. (ст. 131 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 3 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На підставі ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

З клопотання слідує, що у проваджені СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0001320 від 23.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконує рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.05.2024 року, в частині заборони керування транспортними засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Отож, сукупність вищевказаних норм свідчить, що слідчий, звертаючись до слідчого судді із клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, серед іншого, має довести, що є підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчої СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області є формальним, оскільки воно не обґрунтовано та не підтверджено належними і допустимими доказами стосовно наявності підстав вважати, що речі і документи, до яких просить тимчасовий доступ слідчий, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи. При цьому, на такі обставини не звернула увагу прокурор, що погоджувала таке клопотання.

Разом з цим, згідно ч. 1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму ВСУ від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади», суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які, знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження.

Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду, та розгляд яких не завершений, не може бути виправданий потребами досудового розслідування.

Отже інформація, доступ до якої просить слідчий є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Разом з цим, досліджуючи вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги норм КПК України слідчим виконані не були.

Слідчий просить надати доступ до матеріалів судових справ Шевченківського районного суду міста Харкова № 638/318/25 та № 638/319/25, проте відомостей про завершення розгляду яких, слідчому судді не повідомлено.

Долучена до клопотання інформація про стан розгляду цих справ, лише підтверджує, що їх розгляд не завершений.

Крім цього, у клопотанні про тимчасовий доступ не міститься назви, опису, конкретного переліку документів, інших відомостей, що в свою чергу є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України та унеможливлює виконання слідчим суддею вимог п. 5 ч. 1 ст.164 КПК України щодо зазначення в ухвалі суду назви, опису, інших відомостей, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Зазначаючи у клопотанні про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів судових справ, з можливістю їх вилучення (копіювання) не відповідає вимогам КПК України, зазначеним вище.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (§ 38 42 рішення у справі Баннікова проти росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти росії; § 49 рішення у справі Ванян проти росії; § 134 рішення у справі Ванян проти росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, дослідивши клопотання, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що належним чином не мотивовано необхідність отримання доступу до вказаної інформації, не зазначено, яке саме значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні мають документи та інформація, доступ до яких просить надати слідчий та можливість використання як доказів відомостей, що містяться у цих документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів та інформації.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Окремо необхідно наголосити, що згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 № 8 суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

У рішенні Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 визначено випадки, коли можливо надати доступ до судових справ. Так, порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Отже, вивчивши матеріали клопотання, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки слідчому судді не додано достатніх доказів в обґрунтування доводів клопотання, не доведено достатність даних про необхідність надання тимчасового доступу до речей і документів, не наведено достатніх підстав для необхідності надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, до клопотання не додано доказів, які б свідчили про наявність перешкод у отриманні перелічених документів у інший спосіб.

Відтак, у судовому засіданні не встановлено усіх передбачених ст. 132, ч. 5 7 ст. 163 КПК України, підстав для задоволення клопотання, а тому, у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 159, 162 164,166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001320 від 23.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6