Провадження № 1-кс/554/9602/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ФГ «Бабич В.Г.» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000569 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

01.08.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ФГ «Бабич В.Г.» про скасування арешту, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 22 липня 2025 року (справа № 554/10907/25, провадження 1-кс/554/9111/2025) у кримінальному провадженні № 0000569 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на колісний трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 та ключі від нього, що належить на праві власності ФГ «Бабич В.Г.», у частині позбавлення права користування та передати на відповідальне зберігання з правом користування володільцю майна ФГ «Бабич В.Г.», попередивши власника про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України та зобов`язавши його за першою вимогою органу досудового розслідування надавати останнім для проведення з ними слідчих, процесуальних дій та експертиз в разі виникнення необхідності в цьому до повного скасування арешту в порядку передбаченому КПК України.

Клопотання обґрунтував тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 22 липня 2025 року по справі № 554/10907/25 (провадження 1-кс/554/9111/2025) в рамках кримінального провадження № 0000569 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України накладено арешт на вилучене в ході огляду від 16.07.2025 року майно, зокрема колісний трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 та ключі від нього, шляхом заборони власникам будь-яким способом користуватися та розпоряджатися, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , колісний трактор марки «Беларус-892», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , належить ФГ «Бабич В.Г.», код , юридична адреса: Полтавська область, Решетилівський район, с. Покровське, вул. Мічуріна, буд. 23.

Фермерське господарство «Бабич В.Г.» також є власником навісного фронтального навантажувача та ковша, що підтверджується платіжною інструкцією № 74 від 27 травня 2016 року. Однак безпосередньо трактор колісної марки БЕЛАРУС-892, реєстраційний номер НОМЕР_1 не містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (механічні пошкодження), як про це зазначав слідчий у клопотанні про накладення арешту, оскільки механічні пошкодження містить навісний фронтальний навантажувач, який є окремим об`єктом, оскільки одягається на трактор і перетворює його на багатогранний агрегат і на який в свою чергу арешт накладено не було. У той же час він був оглянутий, описаний слідчим, усю необхідну слідову інформацію зафіксовано та сфотографовано під час огляду місця пригоди.

На даний час вилучений транспортний засіб разом з навісним фронтальним навантажувачем зберігається на території СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Решетилівка, вул.Покровська, буд. 26/2, де вони постійно піддаються негативному впливу кліматичних чинників, що може призвести до пошкодження майна, на яке накладено арешт, порушення його істотних ознак та експлуатаційних властивостей, що є неприпустимим. Крім того, вказана стоянка не є спеціально облаштованою для зберігання автомобілів і в таких умовах до транспортних засобів можуть мати вільний доступ сторонні особи.

Фермерське господарство « ОСОБА_4 » є власником виробничого будинку (майстерні) площею 696,8 м2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178385448 від 22 серпня 2019 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 11 липня 2024 року вбачається, що основним видом економічної діяльності фермерського господарства «Бабич В.Г.» (код ЄДРПОУ- 34689339) є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11).

Для підтвердження площі оброблюваних угідь долучається податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2025 рік, квитанція № 2 від 23.01.2025 року; відомості про наявність земельних ділянок (Додаток № 1 до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи), розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік.

З наданих документів можна встановити, що площа сільськогосподарських угідь (ріллі), яка перебуває в оренді та обробітку фермерського господарства « ОСОБА_4 » складає 207,9485 гектарів, а орендодавцями є Решетилівська міська рада Полтавської області та 61 фізична особа, які є жителями сільської місцевості Решетилівської міської територіальної громади. Зі звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року можна встановити, що фермерське господарство « ОСОБА_4 » посіяло: пшениця озима 15 гектарів; кукурудза 92,95 гектарів; соя 50 гектарів; соняшник 50 гектарів, що загалом складає 207,95 гектарів під сільськогосподарськими культурами.

З наказу про прийняття на роботу № 7 від 01 червня 2012 року вбачається, що ОСОБА_5 прийнято на посаду тракториста з 01 червня 2012 року.

Саме цим трактором за допомогою навісного фронтального навантажувача використовували також ковш, який на даний час задіяний в будівельних роботах на території господарства, однак через відсутність арештованого майна разом з навісним фронтальним навантажувачем зупиняє повністю роботи, які мають бути завершені до осені цього року.

Можливість користуватися фермерським господарством належною йому на праві приватної власності сільськогосподарською технікою є запорукою забезпечення продовольчої безпеки держави задля використання у 2025 році усіх доступних орендованих сільськогосподарських угідь для проведення посівної кампанії, інтенсивного сільськогосподарського виробництва та у подальшому одержання урожаю з метою реалізації задля виконання договірних відносин з власниками земельних ділянок та наповнення дохідної частини місцевого та державного бюджетів в умовах правового режиму воєнного стану.

Вважає, що накладений арешт в частині користування майном, створює перешкоди у законній господарській діяльності підприємства та є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, а ФГ « ОСОБА_4 » позбавлене іншого способу захисту свого права на мирне володіння майном, аніж звернення до суду з клопотанням про часткове зняття арешту з майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду клопотання, заперечень проти клопотання до суду також не надійшло.

Адвокат ОСОБА_3 просив розглядати клопотання у його відсутність.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Постановою слідчого від 17.07.2025 року колісний трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 та ключі від нього визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000569, оскільки вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 22 липня 2025 року по справі № 554/10907/25 (провадження 1-кс/554/9111/2025) в рамках кримінального провадження № 0000569 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України накладено арешт на вилучене в ході огляду від 16.07.2025 року майно, зокрема на колісний трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , який поміщено на території СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Решетилівка, вул. Покровська, буд. 26/2 та ключі від нього, які поміщено в камеру речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Решетилівка, вул. Покровська, буд. 26/2, шляхом заборони власникам будь-яким способом користуватися та розпоряджатися, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , колісний трактор марки «Беларус-892», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , належить ФГ «Бабич В.Г.», код , юридична адреса: Полтавська область, Решетилівський район, с. Покровське, вул. Мічуріна, буд. 23.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 1статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Європейським судом з прав людини у справі "Смирнов проти України" було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

У справі "Свіргунець проти України" ЄСПЛ навів висновки про те, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Власник майна ініціюючи перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а саме, звернувшись до слідчого судді з даним клопотанням, має обґрунтовані підстави, вважати, що такий спосіб захисту його прав є належним.

Об`єктом судового контролю слідчого судді, серед іншого, є оцінка того, чи відповідні процесуальні дії не мають характер надмірного втручання у право власності володільця майна.

З аналізу зазначених вище норм процесуального законодавства вбачається, що навіть якщо ухвалою слідчого судді про обшук надано дозвіл на вилучення певного майна, яке у подальшому було арештоване, це не може бути перешкодою для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

У цій ситуації, не можна залишити поза увагою і те, що застосовуючи відповідні обмеження, орган досудового розслідування, повинен перевірити і довести те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, чого у даній справі належним чином зроблено не було, адже слідчому судді не надано переконливих доказів на підтвердження того, що таке майно має доказове значення у кримінальному провадженні і у разі задоволення клопотання заявника таке майно буде втрачено.

Наведене, за переконанням слідчого судді, не може бути залишено без належної процедури судового контролю, зокрема в частині наявності законних підстав для обмеження права власності, який гарантовано статтею 16 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ від 02.11.2006 у справі «Волохи проти України», серед іншого, Суд прийшов до висновку про те, що верховенство права між іншим (inter alia) передбачає, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

В ході розгляду клопотання даних про те, що арештоване майно має незаконне походження не здобуто.

Також слідчим суддею враховано і те, що у кримінальному провадженні має існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, у тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається у понятті "справедливого балансу", який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження.

Виходячи з наведених вище доводів та мотивів, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше обмеження власника у праві використання майна, суперечить наведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та буде непропорційним легітимній меті забезпечення досудового розслідування нетяжкого кримінального правопорушення, у якому проведені необхідні першочергові слідчі дії .

Відтак в частині заборони права користування означеним майном відпала потреба, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173,174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 22 липня 2025 року по справі № 554/10907/25 (провадження 1-кс/554/9111/2025) в рамках кримінального провадження № 0000569 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на колісний трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 та ключі від колісного трактора марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , що належить на праві власності ФГ «Бабич В.Г.», у частині позбавлення права користування.

Передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання з правом користування володільцю майна ФГ «Бабич В.Г.».

Попередити власника про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України та зобов`язати його за першою вимогою органу досудового розслідування надавати останнім для проведення з ними слідчих, процесуальних дій та експертиз в разі виникнення необхідності в цьому до повного скасування арешту в порядку передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6