Провадження №11-кп/824/4342/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого відповідно до ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

У відповідності до ст.72 КК України зарахованоу строк покарання ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 21.03.23 року по 12.06.2023 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 21.03.2023 року приблизно о 20 год.17 хв., маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента № 58/2023 від 06.02.2023 року та, перебуваючи у ТЦ «Глобус», що розташований за адресою м.Київ, пл. Майдан Незалежності, б.1, помітив приміщення магазину « Defacto», що розташоване на першому поверсі ТЦ «Глобус» за вищевказаною адресою, куди й вирішив зайти з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу.

Так, зайшовши до приміщення вказаного магазину, обвинувачений звернув увагу на те, що в торгівельному залі знаходяться одяг та аксесуари, які і обрав об`єктом свого злочинного посягання. В подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно та таємно з корисливих мотивів, будучи достовірно впевненим що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, 21.03.2023 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину « Defacto», за адресою м.Київ, пл.Майдан Незалежності, б.1, шляхом вільного доступу, викрав з торгівельних стелажів брюки вартістю 499,17 коп. без ПДВ, шкарпетки вартістю 207,50 грн., та черевики вартістю 832,50 грн. на загальну вартість 1539,17 грн. без ПДВ, які належать ТОВ « Дефакто Рітейл Укаїна».

Після вказаних дій ОСОБА_7 зайшов до приміщення примірочної кімнати в магазині, де демонтував з зазначених речей антикрадіжні магніти та товарні бірки, після чого одягнув викрадені речі, а власний одяг залишив в примірочній. Надалі ОСОБА_7 з таємно викраденим чужим майном, не розрахувавшись пройшов повз лінію кас в торгівельну зону, де до нього підійшов адміністратор даного магазину ОСОБА_9 , який попросив обвинуваченого показати вміст рюкзака. В свою чергу ОСОБА_7 відмовився показувати вміст свого рюкзаку та зрозумівши, що його таємні дії спрямовані на викрадення чужого майна стали очевидними викритими, вдаючи, що йому нічого не зрозуміло з приводу висунутої вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_7 направився до виходу з магазину, та пройшовши антикрадіжні рамки, вийшов з магазину, та став йти на вихід з торгівельного центру «Глобус», у той час як його супроводжував ОСОБА_9 , з метою припинити злочинні дії ОСОБА_7 .

Після чого вже на виході з ТЦ «Глобус» ОСОБА_7 було зупинено працівниками охорони ТЦ «Глобус», разом з адміністратором ОСОБА_9 , який постійно йшов поряд. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які він уважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що судом було залишено поза увагою невелику вартість предмету злочину, повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність у обвинуваченого захворювання, у зв`язку із яким він перебуває на обліку у лікаря-психіатра, позитивні характеристики, перебування на його утриманні матері.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вказаних вимог закону, місцевим судом дотримано в повній мірі.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який є тяжким, конкретні обставини справи, стадію вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків вчиненого, те, що шкода була відшкодована у повному обсязі шляхом повернення викраденого, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, перебуває на спеціальному обліку у зв`язку з захворюванням. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, відсутність матеріальних збитків, наявність захворювання та перебування у зв`язку з цим на обліку.

Врахувавши дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням його молодоговіку, позиції представників потерпілих, які просили суворо не карати обвинуваченого, вказуючи на відсутність до нього претензій, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та на підставі положень ст.69 КК України призначив обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у виді позбавлення волі в мінімальнихмежах, визначених для даного виду покарання.

На переконання колегії суддів, призначене судом покарання, в повній мірі відповідає тяжкості та обставинам скоєного, сукупності даних про особу обвинуваченого, є необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також домірне скоєному.

Доводи апеляційної скарги захисника, про можливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З наявних в матеріалах кримінального провадження даних, які характеризують особу обвинуваченого, доводів апеляційної скарги, а також фактичних обставин справи, колегією суддів не встановлено обставин, крім тих, які у повній мірі враховані судом першої інстанції, які б настільки знижували знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, що давало б законні та обгрнутовані підстави, звільнити обвинуваченого від призначеного із застосуванням ст. 69 КК України покарання та надавали законні підстави для звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, доводи апелянта про те, що суд призначив явно несправедливе покарання через суворість не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного вироку в апеляційному порядку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для зміни вироку, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення

Головуючий:

Судді: