Справа № 204/8170/25
Провадження № 1-кс/204/2226/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000489 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час. З невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання Російської Федерації задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку Російської Федерації тощо. При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 17 год. 02 хв. 06.05.2025, представники спеціальних служб Російської Федерації звернулися до громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропонували вчинити терористичний акт з використанням саморобного пристрою вибухової дії, на що останній надав добровільну згоду. На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 17 год. 02 хв. 06 травня 2025 року, за невстановлених обставин отримав (набув) мобільний телефон марки «Redmi 9C» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку. Крім того, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 17 год. 02 хв. 06 травня 2025 року, за невстановлених обставин отримав (набув) саморобний пристрій вибухової дії, який складався з мобільного телефону «Sigma» з під`єднаними до нього дротами, пластикової кнопки, вогнегасного балону обмотаного армованим скотчем, а також інших невстановлених в ході досудового розслідування елементів. Після чого, ОСОБА_5 помістив зазначений вище саморобний пристрій вибухової дії у рюкзак комбінованого сірого та чорного кольору. У подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 17 год. 02 хв. 06 травня 2025 року, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_5 , прибув до відкритої ділянки місцевості, що являє собою територію поблизу будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 17 год. 02 хв. 06 травня 2025 року, розмістив на відкритій ділянки місцевості, що являє собою територію поблизу будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Redmi 9C» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку. При цьому, ОСОБА_5 , мав при собі рюкзак комбінованого сірого та чорного кольору, в якому містився саморобний пристрій вибухової дії. Так, ОСОБА_5 , усвідомлював та розумів, що вибух на вказаній ділянці місцевості може призвести до заподіяння шкоди життю та здоров`ю невстановленій кількості осіб, порушення громадської безпеки та залякування населення, а також настання інших тяжких наслідків, у тому числі допускав можливість загибелі людей. Таким чином, ОСОБА_5 , виконав дії, безпосередньо спрямовані на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця ОСОБА_5 з причин, що незалежали від його волі, а саме у зв`язку з затриманням ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України.

7 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та в той же день останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 4 липня 2025 року. 2 липня 2025 року слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком до 7 серпня 2025 року. 30 червня 2025 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 7 серпня 2025 року. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, у повній мірі обґрунтовується зібраними доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.05.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 06.05.2025; протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.05.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2025; протоколом огляду від 15.07.2025; протоколом огляду від 16.07.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. При цьому, ОСОБА_5 відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Враховуючи викладене, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що до вказаної особи, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України повинен бути застосований саме такий запобіжний захід, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України. Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Враховуючи вік та матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_5 а також усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинення злочину, який є особливо тяжким і за який передбаченого покарання у вигляді від 7 до 12 років, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України, виїхати на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Слід також звернути увагу, що ОСОБА_5 має молодий вік, відмінний стан здоров`я, не має постійного місця роботи, постійного змінює місця проживання, а також не має постійного джерела доходів, не проживає постійно на території Дніпропетровської області, що свідчить про те, що останній може протягом значного часу переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, останній може вчинити дії спрямовані на знищення документальних носіїв інформації, що мають доказове значення, облікових записів та листувань, що підтверджують його протиправну діяльність, а також знищення листувань, які ще не були виявленні досудовим розслідуванням, знищити додаткові пристрої, з яких здійснювалось листування з представниками країни агресора Російської Федерації тощо. Крім того, наразі не були відшукані всі засоби зв`язку, якими користувався підозрюваний під час готування та вчинення кримінальних правопорушень. За свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , отримував грошову винагороду від невстановлених на даний час органом досудового розслідування осіб на власні банківські картки, а також картки невстановлених осіб, користувався декількома номерами мобільного зв`язку, а тому існує ймовірність знищення відповідних речових доказів ОСОБА_5 , у випадку перебування останнього на свободі. Водночас, зазначені речові докази до цього часу не були відшукані, а отже існує реальний ризик, що підозрюваний, не перебуваючи під вартою зможе знищити відповідні речові докази. Хоча органом досудового розслідування на даний час виконано значний обсяг слідчих дій, завдяки яким вдалось встановити правопорушника, на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння вказаного злочину та збираються докази на доведення їх вини у вчиненні злочинів, оскільки очевидно, що ОСОБА_5 у своїй протиправній діяльності діяв не самостійно, а за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може повідомити зазначених осіб про його переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях. Крім того, під час досудового розслідування заплановано допитати в якості свідків значне коло очевидців вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також осіб з числа його близьких та знайомих. Водночас, наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом застосування до останніх методів залякування, погроз, або пропозицій надання неправдивих показань, зміни ними наданих раніше показань. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється, обґрунтовується фактом того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може продовжити вказану протиправну діяльність, що становить небезпеку для життя та здоров`я людей, та може призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків. Крім того, підозрюваний діяв з корисливих мотивів, що свідчить про те, що останній для отримання протиправної вигоди може продовжити вчиняти протиправні дії. Так, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та всього обґрунтування прокурора.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, просила обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вважає ризики недоведеними, а саме клопотання необґрунтованим.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000489 від 4 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України.

7 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

7 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 4 липня 2025 року, без визначення застави.

30 червня 2025 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 7 серпня 2025 року.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 2 липня 2025 року, продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , до 7 серпня 2025 року.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 6 серпня 2025 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000489, продовжено до п`яти місяців, тобто до 7 жовтня 2025 року.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Наявність всіх зазначених ризиків було належним чином підтверджено у судовому засіданні.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити чи приховати будь-яку з речей, що має доказове значення, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, та продовжити вчиняти протиправну діяльність або вчинити нове кримінальне правопорушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 4 жовтня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, строком на 60 днів, тобто до 4 жовтня 2025 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1