Справа № 462/9108/21
провадження 1-кс/462/748/25
У Х В А Л А

08 травня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження №0000153 від 03.04.2021 року,

встановив:

ОСОБА_3 05.05.2025 року звернулася до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить визнати бездіяльність слідчого ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 щодо неналежного досудового розслідування кримінального провадження №0000153 від 03.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України;скасувати постанову слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження №0000153 від 03.04.2021 року; відновити досудове розслідування кримінального провадження та вчинити передбачені кримінальним процесуальним кодексом всі слідчі дії.

В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчим не проведено жодних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події, не дано їм належної правової оцінки. В результаті цього слідчий зробив передчасні висновки про те, що в даному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України немає, оскільки ним не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на її безпідставність, зазначивши, що ним належним чином проведено досудове розслідування в результаті чого винесено оскаржувану постанову, яка є належно мотивованою, висновок про закриття кримінального провадження №0000153 ґрунтується на законі, підтверджується дослідженими доказами і іншими матеріалами провадження.

Дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї,матеріали кримінального провадження №0000153, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При розгляді скарги встановлено, що СВ відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області (слідчі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в подальшому слідчий ОСОБА_4 ) здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 03.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, за фактом того, що 02.04.2021 року до відділу поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 02.04.2021 року на підставі якої зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області внести відомості до ЄРДР згідно повідомлення ОСОБА_3 від 25.03.2021 року про кримінальне правопорушення, передбачене ст.189 КК України.

Постановою слідчого ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2025 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 КК України.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Зобов?язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.Перевірка обставин події, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, здійснюється слідчим, дізнавачем за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених розділом ІІІ КПК України.

Згідно з ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

В оскаржуваній постанові підставою для закриття кримінального провадження дізнавач зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбачено наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) кримінального правопорушення. За таких обставин рішення дізнавача повинно містити вказівку на те, які фактичні обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Проте, в оскаржуваній постанові слідчим ОСОБА_4 взагалі не вказано, які обставини встановлено в ході слідства.

Зі змісту ч.5 ст.110 КПК України, постанова дізнавача складається з вступної, мотивувальної і резолютивної частини, при цьому мотивувальна частина повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте в мотивувальній частині постанови міститься лише висновок слідчого про те, що в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 КК України, без наведення будь-якого обґрунтування такого висновку, без оцінки доказів та обставин події, що могли би бути підставою для такого висновку.

Як вбачається із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, 25.03.2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 звернулися до ВП №1 ЛРУП у Львівській області із повідомленням про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189, ч.3 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 02.04.2021 року скаргу ОСОБА_3 задоволено, зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ГУНП у Львівській області, відповідно до вимог ст.214 КПК України, внести в ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення згідно повідомлення ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення, передбачене ст.127, 189 КК України від 25.03.2021 року.

Таким чином, слідчим під час досудового розслідування не допитано інших потерпілих, окрім ОСОБА_3 .

Також у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вказують на те, що неправомірні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містять крім ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 КК України, також і ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.127, ч.2 ст.127 КК України.

Однак, слідчим під час досудового розслідування не надано правової оцінки вказаним обставинам.

З метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження заступник начальника слідчого управління ОСОБА_13 28.11.2024 року надав письмові вказівки, в яких зобов`язала слідчого провести ряд слідчих дій, зокрема, допитати ОСОБА_11 щодо відомих обставин вчинення кримінального правопорушення; детально допитати ОСОБА_9 щодо відомих обставин вчинення кримінального правопорушення; повторно детально допитати ОСОБА_8 щодо відомих обставин вчинення кримінального правопорушення.

Проте слідчий, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153, письмові вказівки заступника начальника слідчого управління не виконав.

Корінці повісток про виклик ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які містяться в матеріалах кримінального провадження, не може слугувати доказом належного їх повідомлення про виклик до слідчого для проведення слідчої дії.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000153, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Щодо вимоги скарги про визнання бездіяльності слідчого ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 щодо неналежного досудового розслідування кримінального провадження №0000153 від 03.04.2021 року, слід зауважити, що згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права, не підлягають розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, законодавством України, зокрема статтею 307 КПК України, встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які він уповноважений постановити за результатами розгляду скарги, що унеможливлює задоволення скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність слідчого ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області щодо неналежного досудового розслідування кримінального провадження, а тому в цій частині скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 94, 303-307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження №0000153 від 03.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0000153 направити у СВ Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1