Справа № 536/778/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

Встановив:

На початку лютого 2025 року, більш точної дати встановити не виявилося за можливе, у вечірній час доби, близько 23-00 год., ОСОБА_6 перебував на законних підставах за адресою: АДРЕСА_1 за місце проживання своєї знайомої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрав майно, належне ОСОБА_9 , а саме: акумуляторний шуруповерт марки «Сталь» модель «ШЛС 1816-2Б2» в комплекті з двома акумуляторами, вартість якого відповідно до висновку експерта № 668 від 18.03.2025 становить 3142,56 грн., мобільний телефон марки «Vernee» модель «V2PRO», вартість якого відповідно до висновку експерта № 668 від 18.03.2025 становить 3250 грн.

У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6392,56 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що в лютому 2025 року, більш точну дату не пам`ятає, у вечірній час доби, в с. Білецьківка Кременчуцького району він перебував в гостях у знайомої ОСОБА_7 , та коли вона заснула, він таємно викрав шуруповерт та мобільний телефон, якими розпорядився на власний розсуд. На даний час він повернув потерпілому ОСОБА_8 викрадене майно, у скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_10 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває; задовільно характеризується за місцем проживання.

Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, необхідно призначити ОСОБА_10 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі акумуляторний шуруповерт марки «Сталь» модель «ШЛС 1816-2Б2» в комплекті з двома акумуляторами, мобільний телефон марки «Vernee» модель «V2PRO», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до ст.100 КПК України залишити за належністю ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1