Справа № 461/7044/24
Провадження № 1-кс/461/3617/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000824 від 13.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тужилів Калуського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, працюючого виконуючим обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне підприємство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, особи з інвалідністю 3 групи, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Галицького районного суду м. Львова звернувся з клопотанням слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000824 від 13.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000824 від 13.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу НААН України № 32-к від 23.02.2023, ОСОБА_4 призначено на посаду виконуючого обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне підприємство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України) , яке розташоване за адресою: Львівська область, Стрийський район, село Грусятичі.

Згідно Статуту ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України (в останній редакції від 14.12.2021), виконуючий обов`язки директора ОСОБА_4 , у період перебування на посаді, наділений наступними правами та обов`язками:

- управління Підприємством здійснюється його директором, який підзвітний Академії;

- директор, діючи від імені Підприємства та в його інтересах, відповідно до законодавства та в межах цього Статуту і контракту, самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Наукової установи, Академії і трудового колективу Підприємства, зокрема:

- організовує і здійснює керівництво науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю Підприємства;

- має право, без окремої на те довіреності, представляти Підприємство у всіх установах, організаціях та підприємствах;

- укладає господарські договори, видає довіреності іншим особам, відкриває рахунки в установах банків та реєстраційні рахунки - у відділеннях Державного казначейства;

- розпоряджається майном та коштами Підприємства відповідно до чинного законодавства та цього Статуту;

- в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження у встановленому

порядку;

- самостійно визначає структуру і в установленому порядку затверджує штатний розпис в межах фонду оплати праці;

- затверджує положення про структурні підрозділи Підприємства і визначає посадові обов?язки їх працівників;

- забезпечує дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку;

- несе відповідальність за формування та використання прибутку Підприємства та за взаєморозрахунки з бюджетами всіх рівнів;

- здійснює інші повноваження, віднесені законодавством, Академією, цим Статутом і контрактом до компетенції директора.

- директор здійснює управління Підприємством. Він несе персональну відповідальність за стан та діяльність Підприємства, за збереження та ощадливе використання майна Підприємства, забезпечення пожежної безпеки його об?єктів, а також створення належних соціально-побутових умов для трудового колективу

- директор звітує про фінансово-господарську діяльність Підприємства перед Науковою установою та Академією в установлені терміни.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 , будучи в.о. директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України, був службовою особою, наділеною організаційно - розпорядчими і адміністративно - господарськими функціями, відповідно до примітки до ст. 364 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 05.10.2023 між ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України (виробник) в особі в.о. директора ОСОБА_4 та ТОВ «Дружба Агро-ІФ» (контрактант) в особі директора ОСОБА_7 укладено Договір контрактації сільськогосподарської продукції №05/10/23 (надалі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. вказаного Договору у порядку та на умовах цього Договору Виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену даним Договором сільськогосподарську продукцію (надалі Продукцію) згідно номенклатури, вимог якості, кількості та у термін, визначений Сторонами в Додатку № 1 до цього Договору, а Контрактант зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов Договору.

Згідно пункту 1.4. Договору перелік товарної сільськогосподарської продукції, яка є предметом Договору, чи її кількість, можуть бути змінені за взаємною згодою сторін. До початку посіву Контрактант за згодою Виробника може змінити перелік товарної сільськогосподарської продукції виходячи з економічної вигоди та інших особливостей (природних, цінових, матеріальних та інших).

В пункті Договору 2.1. вказано, що виробник відноситься до науково-дослідної установи, яка в процесі своєї діяльності може здійснювати і господарську діяльність, заснованих на майні державної власності, наділений майном та правом користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, основним видом економічної діяльності якого зазначено вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Виробнику дозволену здійснювати іншу господарську діяльність, не заборонену чинним законодавством України.

Вирощена сільськогосподарська продукція за наслідками науково-дослідної діяльності може бути реалізована як товарна крім випадків, коли така продукція буде визнана насінницькою чи такою, що не підлягає реалізації як товарна.

Зокрема пунктом 3.3. договору виробник зобов`язується передати Контрактанту Продукцію в момент її збору на Посівних площах (базис поставки). При цьому витрати по транспортуванню Продукції з Посівних площ до місця зберігання чи на зерновий склад бере на себе Контрактант.

Крім цього пунктом 3.5. поставка Продукції вважається здійсненою у момент переходу права власності на Продукцію за видатковою накладною. За рішенням Виробника Продукція може бути передана Контрактанту із місць її зберігання за видатковою накладною, при цьому товарно-супровідні документи виписуються Контрактантом самостійно без участі Виробника, а Продукція вважається переданою у місці зберігання.

Пунктом Договору 5.6. визначено загальну вартість поставленої Продукції з урахуванням ПДВ визначається сумою вартості всіх видаткових накладних та інших видаткових документів, порядок складання яких передбачено чинним законодавством та які передбачають перехід права власності на продукцію від Виробника до Контрактанта.

Так, пунктом 10.1. Договору набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині здійснення взаєморозрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

В пункті 10.9. Договору зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками Сторін».

В Додатку № 2 до Договору № 05/10/2023 контрактації сільськогосподарської продукції від 05.10.2023, вказано, що:

Сторони домовились, що базова вартість Продукції становить:

1. Назва продукції: зерно пшениці озимої; кількість 2 900 тон; ціна за тонну, грн. з ПДВ: 5 000,00;

2. Назва продукції: зерно сої; кількість 1 320 тон; ціна за тонну, грн. з ПДВ: 13 000,00.

В подальшому, 01.04.2024 між ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України (виробник) в особі в.о. директора ОСОБА_4 та ТОВ «Дружба Агро-ІФ» (контрактант) в особі директора ОСОБА_7 укладено додатковий договір № 4 до Договору № 05/10/2023 контрактації сільськогосподарської продукції від 05.10.2023, згідно з яким:

Сторони домовились, що пункт 1 Додатку № 2 до Договору доповнити пунктом 1.1. в такій редакції: «базова вартість Продукції поставки врожаю 2024 року становить:

1. Назва продукції: зерно пшениці озимої; кількість 2900 тон; ціна за тонну, грн. з ПДВ: 5 000,00;

2. Назва продукції: зерно кукурудзи; кількість 4500 тон; ціна за тонну, грн. з ПДВ: 5 200,00.

Після цього, 10.07.2024 між ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України (виробник) в особі в.о. директора ОСОБА_4 та ТОВ «Дружба Агро-ІФ» (контрактант) в особі директора ОСОБА_7 укладено додатковий договір №12 до Договору № 05/10/2023 контрактації сільськогосподарської продукції від 05.10.2023, згідно з яким:

Сторони прийшли до взаємної згоди викласти пункт 1 Додатку №2 до Договору № 05/10/23 від 05.10.2023 в такій редакції: «Сторони погодились про те, що базова вартість Продукції поставки становить:

1. Назва продукції: зерно пшениці озимої; кількість 2200 тон; ціна за тонну, грн. з ПДВ: 5 472,00;

2. Назва продукції: зерно кукурудзи; кількість 4500 тон; ціна за тонну, грн. з ПДВ: 5 200,00».

Відповідно до наказу Національної академії аграрних наук «Про підготовку та збирання врожаю сільськогосподарських культур у 2024 році» № 50 від 17.06.2024, передбачено:

1. Керівникам наукових установ та державних підприємств дослідних господарств, організацій відання НААН:

1.2. Здійснювати моніторинг регіонального рівня урожайності сільськогосподарських культур, забезпечити показники врожайності сільськогосподарських культур у 2024 році не нижче середніх по відповідним регіонам;

1.11. Реалізацію виробленої продукції, залишки її виробництва, послуги проводити за цінами, що формуються відповідно до умов економічної доцільності та ринкової кон`юктури, не нижчими регіональних цін на момент реалізації

7. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення збирання, недопущення зловживань та збереження врожаю сільськогосподарських культур у 2024 році покласти на керівників наукових установ, державних підприємств дослідних господарств, організацій відання НААН.

Разом з тим, встановлено, що в період часу з 20.07.2024 по 03.08.2024 виконуючий обов`язки директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 , перебуваючи у точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, діючи в інтересах ТОВ «Дружба Агро-ІФ» з метою одержання вказаним товариством неправомірної вигоди, та всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, всупереч вимогам Статуту підприємства, наказу НААН №50 від 17.06.2024, та інших нормативних актів, достовірно знаючи, що реалізація урожаю пшениці повинна проводитись за цінами не нижчими регіональних цін на момент реалізації, усвідомлюючи, що ринкова вартість на урожай пшениці є значно вищою, умисно підписав із ТОВ «Дружба Агро-ІФ» (покупець) видаткові накладні №1/07, №2/07, №3/07, №4/07, №5/07, №6/07, №7/07, №8/07, №9/07, №10/07, №11/07, №12/07, №13/08, №14/08, №15/08, №16/08, №17/08, про реалізацію сільськогосподарської продукції ТОВ «Дружба Агро-ІФ», а саме - пшениці урожаю 2024 року за ціною 4 800,00 грн без ПДВ за 1 тону, що є значно нижчою ринкової ціни, яка склалась на момент реалізації у Львівському регіоні, на підставі яких в період часу з 20.07.2024 по 03.08.2024 ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України реалізувало пшеницю урожаю 2024 року для ТОВ «Дружба Агро-ІФ» за заниженою ціною.

Водночас у ході досудового розслідування встановлено, що ринкова вартість (без урахування ПДВ) пшениці озимої врожаю 2024 року, 4 класу, за умови поставки самовивіз, в регіоні Львівської області в період часу з 20.07.2024 по 31.07.2024 становила 6287,28 грн за 1 тону, та в період часу з 01.08.2024 по 03.08.2024 становила 6547,37 грн за 1 тону.

Внаслідок вчинення в.о. директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 зловживання службовим становищем у вищевказаний спосіб, а саме - реалізації пшениці урожаю 2024 року, за заниженою ціною, у порівнянні з її ринковою вартістю, що склалась у Львівському регіоні на момент реалізації, ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України завдало матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 3 420 906,28 гривень (без урахування ПДВ).

Окрім цього, встановлено, що в період часу з 07.11.2024 по 02.12.2024 виконуючий обов`язки директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 , перебуваючи у точно невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, діючи в інтересах ТОВ «Дружба Агро-ІФ» з метою одержання вказаним товариством неправомірної вигоди, та всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, всупереч вимогам Статуту підприємства, наказу НААН №50 від 17.06.2024, та інших нормативних актів, достовірно знаючи, що реалізація урожаю кукурудзи повинна проводитись за цінами не нижчими регіональних цін на момент реалізації, усвідомлюючи, що ринкова вартість на урожай кукурудзи є значно вищою, умисно підписав із ТОВ «Дружба Агро-ІФ» (покупець) видаткові накладні №1/11, №2/11, №11/11, №3/11, №4/11, №6/11, №7/11, №8/11, №9/11, №10/11, №11/11, №12/11, №13/11, №14/11, №15/12 про реалізацію сільськогосподарської продукції ТОВ «Дружба Агро-ІФ», а саме - кукурудзи урожаю 2024 року за ціною 4561,40 грн без ПДВ за 1 тону, що є значно нижчою ринкової ціни, яка склалась на момент реалізації у Львівському регіоні, на підставі яких в період часу з 07.11.2024 по 02.12.2024 ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України реалізувало кукурудзу урожаю 2024 року для ТОВ «Дружба Агро-ІФ» за заниженою ціною.

Водночас у ході досудового розслідування встановлено, що ринкова вартість (без урахування ПДВ) кукурудзи врожаю 2024 року, 3 класу, за умови поставки самовивіз, в регіоні Львівської області в період часу з 07.11.2024 по 28.11.2024 становила 6782,46 грн за 1 тону та 02.12.2024 становила 6760,82 грн за 1 тону.

Внаслідок вчинення в.о. директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 зловживання службовим становищем у вищевказаний спосіб, а саме - реалізації кукурудзи урожаю 2024 року за заниженою ціною, у порівнянні з її ринковою вартістю, що склалась у Львівському регіоні на момент реалізації, ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України завдало матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 9 890 964,06 гривень (без урахування ПДВ), що згідно з приміткою до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками спричиненими державним інтересам.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- тимчасовим доступом до речей і документів ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України від 11.03.2025;

- висновком експерта судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-25/5613-ТВ від 15.05.2025;

- висновком експерта судової економічної експертизи №СЕ-19/120-25/5611-ЕК від 23.05.2025;

- договором контрактації сільськогосподарської продукції №05/10/23 від 05.10.2023 укладеним між ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України в особі в.о. директора ОСОБА_4 та ТОВ «Дружба Агро-ІФ» в особі директора ОСОБА_7 , із усіма додатками та змінами;

- видатковими накладними укладеними між ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН та ТОВ «Дружба Агро-ІФ» щодо реалізації сільськогосподарської продукції урожаю 2024 року;

- наказом Національної академії аграрних наук «Про підготовку та збирання врожаю сільськогосподарських культур у 2024 році» № 50 від 17.06.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування вбачає наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а саме те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні; знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_4 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладені вище обставини, можливо зробити висновок, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а тому орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання слідчого заперечив покликаючись на необгрунтованість викладених у клопотанні обставин та відповідно безпідставність вимог. Вказав, що прокурором не обгрунтовано неможливості застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу та наявності ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотанням про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000824 від 13.08.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Львівською обланою прокуратуро.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Мотиви і оцінка слідчого судді щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри.

03.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 364 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних в клопотанні кримінальних правопорушень, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є його причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 03.06.2025, вчинив зазначені кримінальні правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, що інкримінуються підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_4 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є особою з інвалідністю 3 групи, має постійне місце проживання.

У разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України.

Із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, слідчий суддя вважає, що є достатня вірогідність того, що під важкістю відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а отже наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, але й те що, ОСОБА_4 , перебуває на посаді в.о. директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України, яке виступає виконавцем згідно договору контрактації сільськогосподарської продукції №05/10/23 від 05.10.2023 . Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 може знищити, сховати чи спотворити будь-які речі та документи, що вказують на його причетність до вчинення злочину.

Неможливість запобігання ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні. Даний ризик полягає у тому, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, в тому числі працівників ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України та ТзОВ «Дружба Агро-ІФ» які виступають контрактантами відповідно до №05/10/23 від 05.10.2023. Не бажаючи настання кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , шляхом переконання та залякування, з метою надання неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Відповідно, ОСОБА_4 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

Неможливість запобігання ризику, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик полягає у тому, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється) підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуває на посаді в.о. директора ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України, будучи службовою особою, яка обіймає на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зможе вчиняти аналогічні злочини чи продовжити у якому він підозрюється.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків спростовуються стадією кримінального провадження, в якому досудове розслідування не закінчено, свідки не були допитані безпосередньо судом, у зв`язку з чим наявна потреба у застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги дані про вік та стан здоров`я підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки та сімейне становище. Зокрема слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимий.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються матеріалами клопотання, як і підтверджуються інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому, на час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не доведено, що зазначені у клопотанні обставини, у сукупності з вищенаведеними відомостями про підозрюваного, його соціальні зв`язки, у повній мірі, вказують на наявність передумов регламентованих п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки наведені стороною захисту мотиви щодо заперечення доводів прокурора та слідчого, вказують на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, враховую, що в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, є особою з інвалідністю 3 групи, готовий належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти ризику переховування від органів досудового розслідування.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на наведені вище дані про особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, враховуючи вищенаведені доводи, приходжу до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

У свою чергу, наведені у клопотанні доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування практики Європейського Суду з прав людини є важливим аспектом захисту прав людини, але в даному кримінальному провадженні посилаючись на зазначену в клопотанні практику Європейського Суду з прав людини прокурор та слідчий намагаються використати її не на користь особи, а з метою обтяження та погіршення її становища, а саме застосування більш суворого запобіжного заходу, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження та дотримання прав, свобод та законних інтересів його учасників, відтак такі доводи та мотиви з приводу яких вони наведені відхиляються слідчим суддею.

Таким чином клопотання слідчого слід задовольнити частково, застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000824 від 13.08.2024;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити строком на два місяці, тобто до 04.08.2025 року включно.

Копію даної ухвали передати для виконання органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.06.2025 року.

Cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8