Справа № 184/1064/25
Номер провадження 1-кс/184/383/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2025 року м. Покров

Слідчий суддя Покровського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покрова клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров), Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, має доньку 6 років, водій-електрик мінометного взводу мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком від 7.10.2024 Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 до штрафу 850 грн., який не сплачено, в рамках кримінального провадження, внесеного 23.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому старший слідчий слідчого відділу відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , просить застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчим вказано, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000209 від «23» травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 . На теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, орган досудового розслідування вважає, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не достатні для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Фіксування судового процесу здійснювалося відповідно до вимог ст. 107 КПК України за допомогою технічних засобів.

Слідчий ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити, вказав, на наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які б давали можливість прийти до висновку про те, що процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена більш м`якими запобіжними заходами ніж тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на недоцільність застосування інших запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу заперечував, просив не позбавляти волі, обрати домашній арешт за адресою проживання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання слідчого, перевіривши долучені до нього документи, - приходить до наступних висновків.

Процесуальний зміст і форма клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор, який підтримав клопотання, довів, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:

Досудовим слідством встановлено, що Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №256 від 31.01.2025 відповідно до пункту 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_5 , військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 відповідно до вимог директиви Міністерства Оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.01.2025 року №Д 321/12/дск, директиви Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.01.2025 року №Д-11дск, наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 06.02.2025 року №6дск, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2025 року №6дск з 31 березня 2025 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23 лютого 2023 року №54. З 23 лютого 2023 року ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив частину.

Так, солдат ОСОБА_5 , відповідно до ст. 68 Конституції України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Крім цього, будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_5 , відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Поряд з цим, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, проти власності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.05.2025, приблизно о 19:00 годині, знаходилися біля сходів на першому поверсі під`їзду №4 будинку АДРЕСА_3 , де побачили колісний транспортний засіб марки «Delta 110», 2008 року випуску, об`ємом двигуна 107 см3 номер рами НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 ..

В той же день та час знаходячись там же, у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з корисливих спонукань виник спільний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме колісним транспортним засобом марки «Delta 110», 2008 року випуску, об`ємом двигуна 107 см3 номер рами НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 .. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили між собою в злочинну змову направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою фізичної сили рук закотили колісний транспортний засіб марки «Delta 110», 2008 року випуску, об`ємом двигуна 107 см3 номер рами НОМЕР_4 до квартири АДРЕСА_4 , від якої були ключі у ОСОБА_5 та яка належить його сестрі ОСОБА_8 , тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/19883-АВ від 23.05.2025 вартість колісного транспортного засобу марки «Delta 110», 2008 року випуску, об`ємом двигуна 107 см3 номер рами НОМЕР_4 , без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, комплектації, укомплектованості та умов, у яких він експлуатувався (зберігався) станом на 22 травня 2025 року складала 11625,00 (одинадцять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 коп.).

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 11625 гривень 00 копійки.

30.06.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наступні докази:

- допит потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 22.05.2025 приблизно о 19:30 він виявив відсутність належного йому мопеда «Дельта 110», який був розташований на першому поверсі під їзду №4 буд. АДРЕСА_3 . Що мопед було викрадено в період часу з 18:20 до 19:30 та в цей час біля підїзду розпивали алкогольні напої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- оглядом місця події від 22.05.2025 на якому був розташований мопед належний ОСОБА_7 ;

- допит свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 23.05.2025 після того як ОСОБА_5 зайшов до під їзду №4 буд. АДРЕСА_3 він виявив на першому поверсі мопед, який було викрадено у ОСОБА_7

- наявність речових доказів.

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30 .06.2025.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і він в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 самовільно залишив військову частину та переховується від військової служби. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин він може вчинити дії, пов`язані з переховуванням від органу досудового розслідування або суду, а саме виїхати за межу міста Покров Дніпропетровської області.

Також, при оцінці ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно враховувати тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання їм виним у вчиненні інкримінованого злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Зазначена обставина вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, у кримінальному провадженні є свідки, з якими підозрюваний перебуває у дружніх відносинах та які проживають в одному населеному пункті, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Об`єктивні показання всіх вищезазначених осіб мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зазначений факт вказує на наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Але з урахуванням позиції підозрюваного стосовно повного визнання своєї причетності до інкримінуємого правопорушення, слідчий суддя вважає, що цей ризик є мінімальним.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та не дивлячись на це, факт притягнення підозрюваного раніше до кримінальної відповідальності та факт вчинення даного кримінального правопорушення свідчить про репутацію ОСОБА_5 та схильність останнього до неправомірної поведінки у суспільстві, в зв`язку з чим може бути належним елементом при оцінці ризику вчиняти кримінальні правопорушення у майбутньому.

Вказані обставини свідчать на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, - враховує обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу. Так, з приєднаних до клопотання характеризуючих матеріалів вбачається, що він одружений, має малолітню доньку, постійне місце проживання, інших матеріалів, що характеризують підозрюваного слідчому судді не надано.

Враховуючи, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, хоч цей ризик мінімальний, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але з огляду на приписи ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, та який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, а саме домашній арешт, котрий відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, суд зауважує, що одна лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та суворість покарання не може являтися автоматичною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, що випливає з приписів кримінального процесуального законодавства та про що неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, на думку слідчого судді, застосування щодо підозрюваного іншого альтернативного запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту можливо, і забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам підозрюваного спробам переховування від слідства та суду та незаконного впливу на свідків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом з 20-00 до 8-00 години наступної доби строком на 2 місяці за місцем його проживання: АДРЕСА_1 тобто до 01.09.2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не спілкуватися з потерпілим та свідками про цьому кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали по 01.09.2025 року включно. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Виконання ухвали покласти ст. слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 . Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , яким здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні.

Ухвала, відповідно до ст. 205 КПК України, підлягає негайному виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 01.07.2025 року о 17-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1