Справа № 643/9844/25
Провадження № 1-кс/643/3447/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001791 від 14.06.2025 за ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 263-1 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта вища, за спеціальністю інженер будівельник, розлучений, не працює, не судимий, має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: у не визначені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 14.06.2025, ОСОБА_4 , з метою отримання незаконного прибутку, діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, в умовах воєнного стану, використовуючи свій мобільний телефон, за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram» почав спілкування з невстановленою під час досудового розслідування особою (куратором), котра надала ОСОБА_4 завдання, виготовити (зібрати) вибуховий пристрій, з метою його підриву на території м. Харкова.

Таким чином, у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на здійснення терористичного акту, тобто вчинення вибуху та інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчинене за попередньою змовою, групою осіб.

У подальшому ОСОБА_4 на виконання свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи на території м. Харкова, діючи за чіткою вказівкою не встановленої під час досудового розслідування особи, у невстановлений час, але не пізніше 14.06.2025, на ринках міста придбав необхідні для виготовлення вибухового пристрою елементи, а саме: вогнегасник порошковий ВП-1 (3), дроти, модуль для сім-карти, акумулятор, плати, а за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 знайшов залишки мисливського пороху «Сокол», який зберігався для побутових потреб, металеві елементи у вигляді цвяхів, гайок, саморізів.

Далі, знаходячись за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою, за допомогою вищеперерахованих підручних інструментів, предметів, речовин та власних навичок, дотримуючись інструкцій невстановленої особи, виготовив саморобний вибуховий пристрій шляхом внесення конструктивних змін до вогнегасника, а саме: звільнивши вміст вогнегасника, демонтувавши його верхню частину, засипав всередину порох, обклеїв поверхню вогнегасника металевими предметами (саморізами, цвяхами, гайками), під`єднав саморобний детонатор, який приводиться в дію за допомогою модуля з сім-картою. Таким чином за чіткою послідовністю та вказівкою невстановленої під час досудового розслідування особи ОСОБА_4 самостійно зібрав вибуховий пристрій з метою його подальшого використання в якості знаряддя підриву.

З метою виконання вищевказаного завдання ОСОБА_4 придбав у ПТ «Ломбард Перший», розташованому за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 98А, мобільний телефон XIAOMI, павер банк та 2 сім карти, встановивши на ньому мобільний додаток для слідкування з метою фіксації вчинення злочину, прикріпивши вказаний телефон та павер банк за допомогою липкої стрічки до картонної коробки.

Крім того, ОСОБА_4 залучив до виконання вказаного завдання свого знайомого ОСОБА_9 , з яким зустрівся 14.06.2025 та близько 17:00 цього ж дня на автомобілі, яким керував ОСОБА_4 , прибули за адресою вказаною не встановленою особою на вул. Познанську в м. Харкові, де зупинилися біля будинку № 4 та пройшли до будинку № 8, маючи при собі саморобний вибуховий пристрій у пакеті, який ніс ОСОБА_4 , та картонну коробку з прикріпленим до неї мобільним телефоном і павер банком, яку ніс ОСОБА_9 .

Прибувши на вказане невстановленою під час досудового розслідування особою місце, ОСОБА_4 поклав до кущів біля під`їзду № 8 будинку № 8 по вул. Познанській у м. Харкові пакет з виготовленим ним заздалегідь саморобним вибуховим пристроєм, а ОСОБА_9 , у свою чергу, встановив коробку, на якій було прикріплено вищевказаний мобільний телефон XIAOMI та павер банк з метою фіксації вчинених дій під сміттєвий бак біля вищевказаного під`їзду. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , залишивши вищевказаний саморобний вибуховий пристрій біля будинку № 8 по вул. Познанській у м. Харкові, виконали вище поставлене завдання та з місця вчинення злочину поїхали.

Надалі, 14.06.2025, близько 20:11, за адресою: м. Харків, вул. Познанська, буд. 8 поблизу під`їзду № 8 вчинено терористичний акт шляхом вибуху саморобного вибухового пристрою (виготовленого ОСОБА_4 та закладеного за участю ОСОБА_9 ), внаслідок чого завдано тілесні ушкодження військовослужбовцю ЗСУ, громадянину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді поєднаного вогнепального осколкового поранення тазу, кінцівок, сліпе поранення м`яких тканин правого передпліччя, правої здухвинної ділянки з наявністю сторонніх тіл (металевих осколків), дотичне поранення м`яких тканин правої гомілки.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 258 КК України як здійснення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 263-1 КК України незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 1 ст. 263 КК України незаконне зберігання, носіння вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

17.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, не працює, не має міцних соціальних зв`язків слідчий зазначає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. З метою запобігання вказаним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний обставини вчинення інкримінованого йому злочину не заперечував, разом з тим зазначив, що на тепер не становить небезпеки для суспільства і співпрацює зі слідством. Наміру продовжувати злочинну діяльність не має, як і перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином. Просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Захисник підтримав позицію підзахисного та зазначив, що останній має зареєстроване у м. Харкові місце проживання, раніше не судимий, фактично визнав свою вину у вчиненні злочину та співпрацює зі слідством, отже перелічені прокурором ризики є перебільшеними та ґрунтуються виключно на тяжкості вчиненого злочину. Просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, якого буде достатньо для забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: при обранні запобіжного заходу відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя має враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів цілком обґрунтована зібраними на теперішній час доказами, а саме: даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, предметів та речей, протоколах обшуків, допитів потерпілого та свідків, впізнання за фотознімками за участю свідків, тощо.

Аналізуючи перелічені слідчим ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного можна дійти висновку, що більшість з них доведена стороною обвинувачення.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтований суворістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного у вчиненні злочину, відсутністю міцних соціальних зв`язків, як то місця працевлаштування, сім`ї, дітей чи будь-яких осіб на утриманні. Усвідомлюючи невідворотність покарання ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування від слідства та суду з метою його уникнення.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також існує, оскільки ОСОБА_4 фактично вчинено злочин з метою отримання прибутку, тоді як останній на тепер ніде не працює, отже не має стабільного та постійного заробітку, що значно збільшує вірогідність вчинення злочину в майбутньому з метою отримання матеріальної вигоди.

Слідчий суддя не погоджується з доведеністю ризику впливу на свідків чи потерпілого, так як протиправна діяльність ОСОБА_4 , готування до неї зафіксовані здебільшого у процесуальних документах, які не пов`язані з отриманням свідчень та є об`єктивними: протоколах обшуків, огляду місця події та предметів і речей. Разом з тим незаконний вплив на іншого підозрюваного з метою формування хибної захисної позиції не виключається.

Також не виключається й ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом подальшої комунікації з невстановленою на теперішній час особою, яка схилила ОСОБА_4 до вчинення злочину, з метою отримання вказівок щодо подальшої поведінки, знищення чи спотворення доказів, які на теперішній час через початковість етапу розслідування ще не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування, пошуку способів уникнення кримінальної відповідальності, тощо.

Існування вказаних ризиків наряду з підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину в період дії воєнного стану вказує на обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З погляду на це застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним, отже клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, беручи до уваги конкретні обставини та класифікацію інкримінованого ОСОБА_4 злочину, слідчий суддя вважає необхідним застосувати положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України і не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196-198, 309, 376, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 02:14, 17.06.2025.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 15.08.2025 включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_4 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 20.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1