УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна на яке було накладено відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі №947/32547/23 від 20.10.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси зі клопотання про скасування арешту з майна на яке було накладено відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі №947/32547/23 від 20.10.2023 року.

Так заявник зазначає, що другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1, ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Чинний КПК України зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201 КПК України).

Системний аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що незважаючи на відсутність у нормі ст. 174 КПК України вказівки на підсудність клопотання про скасування арешту майна, це питання повинно розглядатися слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року №223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст.100, ч. 2 ст.132, ч. 1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч. 2 ст.199, ч. 1 ст.201, ч. 3 ст.244, ч. 10 ст.290 КПК України), з урахуванням положень ч. 6ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст.306, ч. 3 ст.234 КПК України тощо). Зауважимо, що у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст.31 КПК України), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Окрім цього, підлягає врахуванню і те, що розгляд поданого клопотання має відбуватись за місцезнаходженням органу досудового розслідування на час розгляду клопотання, незалежно від того, який слідчий суддя розглядав інші клопотання у цьому ж кримінальному провадженні раніше, що відповідає і змісту п. 3 вказаного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року №223-559/0/4-13.

При цьому ст. 34 КПК України не наділяє суди повноваженнями направляти такі заяви, клопотання, скарги для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки питання направлення клопотань за підсудністю КПК України не врегульовано, клопотання слід повернути як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді (що передбачено, зокрема, положеннями п. 2 ч. 2ст. 304 КПК України).

Дослідивши матеріли клопотання та додані до нього матеріали, вбачається що досудове розслідування здійснюється Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, територіальна юрисдикція якого за Суворовським районним судом міста Одеси.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі яка подала клопотання, що повернення клопотання не позбавляє її права на звернення до слідчого судді суду, в межах юрисдикції якого знаходиться Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна не підсудне Київському районному суду м. Одеси та має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ст. 171, 174, 304, 306 КПК України, слідчий суддя

ухвалив

Провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту з майна на яке було накладено відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі №947/32547/23 від 20.10.2023 року - закрити.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення клопотання не перешкоджає заявнику звернутися до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування із аналогічним клопотанням за територіальною підсудністю.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1