27.08.2025 Справа № 756/4340/25
Справа № 756/4340/25
№ 1-кп/756/1266/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в місті Києві Оболонського районного суду міста Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000046 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у села Балабанівка Оратівського району Вінницької області, громадянин України, здобув середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2024 ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.03.2025 скасовано іспитовийй строк за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2024, та направлено для відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період часу з 08 лютого 2025 року по 17 березня 2025 року вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 08 лютого 2025 року ОСОБА_6 , перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп?яніння. В той час за вище вказаною адресою також знаходилась його колишня дружина ОСОБА_5 . Близько 14 години 30 хвилин цього ж дня, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_5 та вчинив психологічне насильство відносно неї, а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Крім того, 05 березня 2025 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп?яніння та вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, психологічно тиснувши на неї. Отже, своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Також, 06 березня 2025 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_6 , повернувся до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходячись у стані алкогольного сп?яніння, вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, психологічно тиснувши на неї.

Крім того, 17 березня 2024 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_6 , повернувся до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп?яніння, вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, наблизившись до ОСОБА_5 впритул та махав перед її обличчям руками погрожуючи розправою.

1.2. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, а саме: вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

2. Позиції сторін захисту та обвинувачення.

2.1. Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що достеменно встановлено, що інкримінований ОСОБА_4 , злочин за ст. 126-1 КК України вчинено останнім, тому просила суд визнати ОСОБА_4 , винуватим та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, з урахуванням ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки та 1 (один) місяць.

2.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, не оспорював викладені в обвинувальному акті дату, місце, час та події, щиро розкаявся. Підтвердив, що 08.02.2025, 05.03.2025, 06.03.2025 та 17.03.2025 за місцем проживання перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння словесно ображав свою колишню дружину ОСОБА_5 , а саме: нецензурно висловлювався, принижував її, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Щодо міри покарання підтримав позицію прокурора.

2.3. Потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, надала заяву, просила призначити покарання згідно чинного зпаконодавства.

3. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

3.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченого), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

3.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

3.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

4. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

4.1. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

4.2. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому каявся, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину у справі. Бо сам обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії обвинуваченого, як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення), а отже є підставою для врахування таких дій як обставину, що пом`якшує покарання.

4.3. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення покарання .

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

5.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, пенсіонер, має середню спеціальну освіту, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває з 10.02.1991 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю Синдром залежності, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 .

Суд також бере до уваги і наведені в розділі 4 обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

5.3. При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1, 75 КК України, не встановлено. Отже, з огляду на викладене вище, суд призначає ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

5.4. Між тим, судом вже наведено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.03.2025 скасовано іспитовий строк за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2024, та направлено для відбування покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

З цих підстав, ОСОБА_4 слід призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2024, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 1 (один) місяць.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

6.2. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

6.3. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.4. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

6.5. Потерпілою у кримінальному провадженні визнано - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6.6. Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлено.

6.7. Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Оболонського районного суд міста Києва від 16 липня 2024 року, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного виконання вироку - затримання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1