Справа № 303/8865/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/621/24 за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, неодруженого, непрацюючого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2024 року визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Речові (письмові) докази: особову справу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: оригінал картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного на придатність до військової служби додаток №13; оригінал довідки військово-лікарської комісії додаток №4, зареєстрованої від 16.03.2023 року № 2972; оригінал облікової картки виданої на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; оригінал заяви про відмову від мобілізації; оригінал повістки виданої 16.03.2023 року на 12:00 17.03.2023 року, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ).

Згідно з вироком, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 16 березня 2023 року, будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, де пройшов медичний огляд, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України (додаток 4), за результатами якої визнаний здоровим та придатним до військової служби.

Цього ж дня ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року, останній достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану на території України» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ,

ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022, під свій особистий підпис 16.03.2023 року, отримав виклик (повістку) за якою, мав з`явитися о 12 годині 00 хвилин на 17.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким викликався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправки у військову частину для проходження військової служби за мобілізацією, однак 16.03.2023 року він письмово відмовився від проходження військової служби та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 17.03.2023 року, і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, звільнивши від відбування покарання із випробуванням на підставі 75 КК України, та покласти на ОСОБА_9 обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ст.336 КК України, доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.336 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На адресу Закарпатського апеляційного суду 20.05.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, кримінальне провадження у даній справі просила закрити.

Клопотання обґрунтовано тим, що з 01.05.2025 року ОСОБА_7 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_3 №1025 від 11.04.2025.

Таким чином, підстави, які слугували для визнання ОСОБА_7 винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відпали. Просить врахувати, що ОСОБА_7 вперше обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який не відноситься до корупційних злочинів, і який відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 про ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та правильність кваліфікації його дій за ст. 336 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав себе винним в обсязі висунутого йому обвинувачення, зазначив, що дійсно відмовився від проходження військової служби та написав про це письмову відмову.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Як вбачається з долученої до клопотання копії листа ІНФОРМАЦІЯ_5 №1025 від 11.04.2025, - ОСОБА_7 з 26.12.2024 року призваний на військову службу під час мобілізації у складі команди в/ч НОМЕР_1 .

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 26.12.2024 року ОСОБА_7 набув статусу військовослужбовця, особи, яка проходить військову службу, та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, під час проведення досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, негативно оцінює вчинок, на даний час проходить службу у Збройних Силах України, що унеможливлює вчинення ним аналогічного кримінального правопорушення в майбутньому, що свідчить про зміну обстановки через що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому колегія суддів дійшла висновку, що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

У результаті таких змін, на думку колегії суддів, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Згідно п. 1 ч .2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні скарги та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , оскільки наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, згідно ст. 48 КК України. Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2024 року відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - скасувати.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст.48 КК України внаслідок зміни обстановки.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді