Справа№751/3938/25
Провадження №1-кп/751/245/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000455 від 29.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (далі - Указ),

з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та триває дотепер.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 вказаного вище Указу Президента визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини

і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Згідно з повідомленням Державної прикордонної служби України

від 24.02.2022, розміщеної на сайті Урядового порталу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Така норма діятиме на період правового режиму воєнного стану.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право у період дії воєнного стану перетинати державний кордон України.

Будучи обізнаним з вказаними вище положеннями чинного законодавства, Особа 1, матеріали відносно якої знаходяться в окремому кримінальному провадженні (далі - Особа 1) навесні 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) дізнався про намір ОСОБА_6 у період дії воєнного стану в Україні незаконно, тобто без наявності підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», переправитися через державний кордон України та виїхати з України.

Діючи з метою сприяння організації незаконного переправлення

ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом створення умов для незаконного переправлення та стимулювання підтримання відповідного бажання, надання впевненості у діях ОСОБА_6 Особа 1 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, перебуваючи

у м. Чернігові, вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 та Особа 1, діючи з метою сприяння організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024, перебуваючи у м. Чернігові, вирішили підшукати особу, яка організує та керуватиме незаконним переправленням ОСОБА_6 через державний кордон України за грошову винагороду, а також надати вказівки та поради під час організації незаконного переправлення.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29.04.2024, перебуваючи у м. Чернігові, повідомив Особа 2, матеріали відносно якої знаходяться в окремому кримінальному провадженні (далі - Особа 2) про намір ОСОБА_6 виїхати за межі України без наявних законних підстав.

У подальшому, упродовж квітня-вересня 2024 року Особа 2, діючи з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, використовуючи коло своїх знайомств, у тому числі серед осіб, які раніше перетнули державний кордон та залишили територію України, здійснювала підшукування особи, яка допоможе їй організувати та керуватиме незаконним переправленням ОСОБА_6 через державний кордон України за грошову винагороду.

Так, у липні 2024 більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, Особа 2 повідомила ОСОБА_4 , що вона дізналася

від невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_7 », який наразі перебуває за межами України, спосіб незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України. За організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 має надати грошові кошти у розмірі 12 000 дол. США.

Відповідно до розробленого Особою 2, спільно з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 » плану незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, довірена особа « ОСОБА_7 » доставить ОСОБА_6 на автомобілі до м. Львів, де його буде чекати друга довірена особа « ОСОБА_7 », що має зв`язки з працівниками Державної прикордонної служби України та передасть їм грошові кошти за безперешкодний перетин кордону.

У зв`язку з цим у ОСОБА_4 та Особи 2 виник умисел отримати для себе від ОСОБА_6 грошової винагороди за організацію та сприяння незаконному переправленню через державний кордон України у розмірі 6 000 дол. США.

У подальшому, ОСОБА_4 за участі Особи 1 упродовж серпня-вересня 2024 року, здійснювали створення умов для незаконного переправлення

ОСОБА_6 та стимулювали його бажання на виконання таких дій.

Так, у середині серпня 2024, більш точний час досудовим розслідуванням

не встановлено, Особа 1 запропонував ОСОБА_6 зустрітися з ним

та ОСОБА_4 для спілкування щодо умов та обставин незаконного переправлення його ( ОСОБА_6 ) через державний кордон України.

Під час особистої зустрічі, яка відбулася на території біля будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 32, 19.08.2024 о 14 год. 00 хв.

ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що за грошову винагороду у розмірі 18 000 дол. США він допоможе йому перетнути державний кордон України шляхом забезпечення за допомогою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мають вплив на співробітників Державної прикордонної служби України, безперешкодного проходження прикордонного контролю.

Крім того, ОСОБА_4 надасть ОСОБА_6 контакт особи, яка доправить його ( ОСОБА_6 ) на автомобілі з м. Чернігова до пункту пропуску через державний кордон України з Республікою Польща, та, використовуючи вплив на працівників ДПСУ передасть їм неправомірну вигоду, тим самим організує та забезпечить безперешкодне проходження ОСОБА_6 прикордонного контролю.

Крім цього, у ході вищевказаної розмови ОСОБА_4 та Особа 1 стимулювали та підтримали відповідне бажання ОСОБА_6 на незаконне переправлення через державний кордон України, запевнивши у безпечності та надійності такого способу.

Також під час зазначеної зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 узгодили умови оплати за сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, відповідно до яких першу частину грошових коштів у сумі

8 000 дол. США у якості завдатку необхідно передати через Особу 1

ОСОБА_4 решту грошових коштів (10 000 дол. США) - необхідно передати невстановленій особі, яку залучатимуть ОСОБА_4 та Особа 2 безпосередньо перед проходженням прикордонного контролю на пункті пропуску через державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України за грошову винагороду, ОСОБА_4 , діючи за узгодженням з Особою 2, разом з Особою 1, під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 , яка відбулася 31.08.2024 о 16 год. 15 хв. на території біля будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 32, повідомили йому про зміни умов оплати за сприяння його незаконного переправлення, а саме про необхідність передання ОСОБА_4 6 000 дол. США, з яких 1 000 дол. США у якості гарантії за здійснення сприяння незаконному переправленню через державний кордон України, а решту 12 000 доларів США - передати невстановленій досудовим розслідуванням особі, яку залучить невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_7 », безпосередньо перед проходженням прикордонного контролю на пункті пропуску через державний кордон України.

На вказану пропозицію ОСОБА_4 ОСОБА_6 погодився та 13.09.2024 під час особистої зустрічі, яка відбулася о 15 год. 01 хв. на території біля будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 32, передав через Особу 1 грошові кошти у сумі 1 000 доларів США у якості гарантії за здійснення організації незаконного переправлення через державний кордон України, які Особа 1 одразу ж передав ОСОБА_4 .

Так, 13.09.2024 Особа 2, діючи з прямим умислом, спрямованим

на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, отримала у ході спілкування за допомогою месенджера з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_7 », контактні дані Особа 3, матеріали відносно якої знаходяться в окремому кримінальному провадженні (далі - Особа 3), як особи, яка здійснює організацію та керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України за грошову винагороду, про що повідомила ОСОБА_4 та Особу 1.

З метою доведення до кінця свого спільного злочинного умислу, спрямованого на сприяння ОСОБА_6 незаконно переправитися через державний кордон України, ОСОБА_4 та Особа 2, того ж дня домовилися

про зустріч з Особою 3 на 14.09.2024.

Наступного дня (14.09.2024) під час особистої зустрічі Особи 3

з ОСОБА_4 та Особою 2, яка відбулася об 11 год. 30 хв біля магазину «Велмарт» за адресою м. Чернігів, вул. Незалежності, 35, Особа 3, будучи обізнаним про намір ОСОБА_6 виїхати за межі України, діючи з корисливих мотивів, довів до відома ОСОБА_4 та Особа 2 розроблений ним план організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України та умови оплати за вчинені дії.

Згідно з розробленим Особою 3 планом він особисто на транспортному засобі доставить ОСОБА_6 до м. Львів, де надасть йому вказівку придбати квиток на заздалегідь визначений рейс потягу сполученням Львів-Пшемишль (Республіка Польща) до м. Пшемишль.

Однак, ОСОБА_6 необхідно буде вийти з потягу перед пунктом прикордонного контролю та зустрітися з невстановленою особою, яку залучить Особа 3, яка надасть подальші вказівки щодо перетину державного кордону України, в тому числі супроводить ОСОБА_6 через державний кордон України.

У подальшому того ж дня (14.09.2024) о 12 год. 35 хв. Особа 1

та ОСОБА_4 зустрілися з ОСОБА_6 на території біля будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 32. та повідомили йому розроблений Особою 3 план його ( ОСОБА_6 ) незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Польща та необхідність оплати Особі 3, одразу 12 000 дол. США, після чого зустріч закінчилася.

Крім того, того ж дня (14.09.2024) ОСОБА_4 та Особа 1,

доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на сприяння

організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, з метою стимулювати та підтримати відповідне бажання ОСОБА_6 , передали за посередництва Особи 2 його абонентський номер Особі 3.

У подальшому, 14.09.2024 о 13 год. 50 хв. Особа 3 зателефонував

ОСОБА_6 та повідомив обставини виїзду за кордон та умови оплати, а також зазначив, що у разі негайного надання ОСОБА_6 усієї суми грошових коштів він (Особа 3) наступного дня (15.09.2024) особисто доставить ОСОБА_6 до пункту відправлення, з якого 16.09.2024 розпочнеться незаконне переправлення через державний кордон України, та запевнив його, що 17.09.2024 ОСОБА_6 вже буде знаходитися за межами України.

Після цього, того ж дня 14.09.2024 о 16 год. 00 хв. Особа 3 повторно зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що необхідно одразу надати йому 12 000 дол. США за організацію незаконного переправлення через державний кордон України.

Однак, на такі умови Особи 3 ОСОБА_6 не погодився та вони закінчили розмову.

Таким чином, ОСОБА_4 , Особа 1, Особа 2 та Особа 3 виконали усі дії, спрямовані на сприяння та організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, тобто сприяння організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2025 року під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до цієї угоди, обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах Державної прикордонної служби України на строк 3 роки, з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінальному закону, суд зазначає наступне.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просить суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до тяжкого злочину.

Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_5 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Крім цього, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та взяття обвинуваченого під варту в залі судового засідання, а заставу просив повернути заставодавцю.

Захисник та обвинувачений заперечували проти обрання запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю для цього будь-яких підстав та належного мотивування.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.03.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, строк дії яких, станом на час розгляду справи, сплинув. За період досудового розслідування та по день ухвалення вказаного вироку суду ОСОБА_4 не переховувався від суду, відомості щодо вчинення ним іншого кримінального правопорушення до суду не надходили, покладені обов`язки виконував без зауважень, свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. За вказаних обставин, а також беручи до уваги відсутність належного мотивування, наведене вище клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами ч.11 ст.182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили, суд вважає за необхідне повернути заставу заставодавцю в розмірі 151400 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 373, 374, 468-475 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2025 року під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної прикордонної служби України на строк 3 роки, з конфіскацією усього належного йому майна, яке підлягає конфіскації.

Строк виконання покарання обраховувати з дня приведення вироку до виконання.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Заставу в розмірі 151400 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. повернути заставодавцю - ОСОБА_9 .

Накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.01.2025 у справі №751/451/25 арешт на: тимчасове посвідчення військовозобов`язаної особи № НОМЕР_1 від 28.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаної особи у вигляді бланку та незаповнене з фотознімком ОСОБА_4 ; довідку ВЛК № 2740 від 26.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 ; грошові кошти в сумі 500 доларів США, купюрами по 100 доларів США в кількості 5 (п`ять) купюр; мобільний телефон марки «iPhone 10» ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «iPhone 10 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 з абонентським номером НОМЕР_6 - скасувати.

Речові докази:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаної особи № 2/11/2799 від 28.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаної особи у вигляді бланку та незаповнене з фотознімком ОСОБА_4 ; довідку ВЛК № 2740 від 26.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- грошові кошти в сумі 500 доларів США, купюрами по 100 доларів США в кількості 5 (п`ять) купюр; мобільний телефон марки «iPhone 10» ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «iPhone 10 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 з абонентським номером НОМЕР_6 - конфіскувати;

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 476 КПК України, в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотання про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1