Дата документу 26.06.2025 Справа № 333/4101/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4101/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/454/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 травня 2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження.

В скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначила, що відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, згідно якої 17 травня 2022 року працівники відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, перевищуючи владу та службові повноваження, протиправно застосували фізичне та психологічне насильство до ОСОБА_6 . Постановою старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 від 18 вересня 2024 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито.

Вважає, що висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованими та передчасними. Свідок ОСОБА_9 була неодноразово допитана, зокрема і в судовому засіданні у справі №335/3719/22 та була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, наполягала на своїх свідченнях, з яких убачається, що дії працівників поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 містять склад кримінального правопорушення, нею було зазначено, що працівники поліції погрожували, змусили її піти з місця події, стріляючи у повітря зі зброї.

Просила визнати постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 (№0006602 від 18 вересня 2024 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України незаконно та скасувати, зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР, у м. Мелітополі провести досудове розслідування та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , з тих підстав, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, а тому є законною та обґрунтованою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя не врахував всі обставини, викладені у скарзі, а звернув лише увагу на те, що ОСОБА_6 не звертався за медичною допомогою після затримання, проте, покази свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила перевищення службових повноважень працівниками поліції (побиття та постріл у повітря) не врахував.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, що відносно ОСОБА_6 було застосовано також психологічне насильство (постріл у повітря), яке не залишило слідів на тілі як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_12 , проте вплинуло на їх подальшу поведінку та є психологічним насиллям.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила звернути увагу на покази свідка ОСОБА_9 , яка зазначила про психологічне та фізичне насильство.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних слідчим доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як слідує з матеріалів кримінального провадження, 18 вересня 2024 року були внесені до ЄРДР відомості за №0006602 за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Під час досудового розслідування була допитана ОСОБА_9 , яка пояснила, що 17 травня 2022 року вона знаходилась разом зі своїм цивільним чоловіком - ОСОБА_6 , який на території закинутої АЗС мав намір забрати закладки з наркотичною речовиною. Коли ОСОБА_6 перебував на території АЗС, вона побачила автомобіль темного кольору, з якого вибігли двоє чоловіків у цивільному одязі, один з яких був у чорній масці. Вказані особи підбігли до ОСОБА_6 та почали наносити удари по тулубу та голові. Коли її помітили, один із зазначених, наказав їй покинути місце події, погрожуючи прострелити їй ноги. Після її відмови покинути місце, один із чоловіків здійснив постріл з пістолета в повітря, після чого, злякавшись, вона направилась до зупинки громадського транспорту. По дорозі додому, вона дізналась, що її чоловіка затримано працівниками ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (а.с. 44-46 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Із допиту ОСОБА_13 в якості свідка, випливає, що у період часу з 20 січня 2021 року по 3 листопада 2022 року він перебував на посаді оперуповноваженого СКП відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Під час його патрулювання Вознесенівського району м. Запоріжжя, у період з 15 по 18 травня 2022 року, у лісосмузі було виявлено особу, яка поводила себе підозріло, постійно озиралась, тримала в руках мобільний телефон і щось видивлялась. Вказана поведінка особи здалась йому підозрілою, у зв`язку із чим було прийнято рішення спостерігати за діями вказаної особи. У подальшому, ним та його напарником ОСОБА_14 було прийнято рішення прямувати до вказаної особи, яка побачивши їх, почала бігти. Пробігши 10-15 метрів вказаний чоловік впав, та наздогнавши його він та ОСОБА_14 пред`явили службові посвідчення, під час діалогу вказана особа повідомила, що підробляє наркокур`єром. У подальшому на місце події було викликано СОГ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. До вказаної особи не застосовувалось фізичне та психологічне насилля (а.с. 47-49 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Допитаний свідок ОСОБА_11 надав аналогічні покази, який надав свідок ОСОБА_13 (а.с. 50-53 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Крім того, під час досудового розслідування, допитаний потерпілий ОСОБА_6 показав, що безпосереднім свідком події була ОСОБА_15 , інших свідків не було.

Так, йому були нанесені тілесні ушкодження одним із співробітником поліції, як йому стало відомо - ОСОБА_16 . Йому було нанесено не менше трьох ударів в область передньої частини тулуба, після чого, працівники поліції поклали його силою на землю, обличчям донизу та ОСОБА_14 зв`язав йому руки металевою проволокою. Після цього, до його кишені куртки та штанів, працівники поліції поклали речі, які у подальшому були вилучені. Вилучені наркотичні засоби були не його. Після вилучення вказаних засобів його доставили до ізолятору тимчасового тримання, а після обрання запобіжного заходу до Запорізького слідчого ізолятору. До того, як його було доставлено до ізолятору тимчасового тримання щодо нього було проведено огляд в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, де він не заявляв про його побиття. В слідчому ізоляторі він також не зазначав про нанесення йому тілесних ушкоджень, оскільки боявся помсти з боку працівників поліції, за медичною допомогою він не звертався. Вважає, що працівники поліції перевищили свої службові повноваження (а.с. 59-61 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Із показань свідка ОСОБА_17 від 31 січня 2025 року випливає, що він станом на 17 травня 2022 року перебував на посаді начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Йому відомо, що у провадженні слідчого ОСОБА_18 перебувало кримінальне провадження №00002199 за ч. 2 ст. 307 КК України, однак про обставини провадження та прізвище підозрюваного він не обізнаний. Також, він не пам`ятає, щоб ОСОБА_6 звертався до нього з приводу застосування фізичного та психологічного впливу зі сторони працівників поліції (а.с. 70-72 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Із допиту свідка ОСОБА_18 від 21 квітня 2025 року слідує, що станом на 17 травня 2022 року він обіймав посаду слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. У його провадженні перебувало кримінальне провадження №0000499 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В ході проведення слідчих дій з ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень у останнього не було, з приводу застосування до нього фізичної сили та психологічного впливу зі сторони працівників поліції, ОСОБА_6 не повідомляв. Всі слідчі та інші процесуальні дії з ОСОБА_6 проводилися за участю його захисника. Після затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, останній пройшов первинний медичний огляд в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР (а.с. 73-75 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Крім того, із допиту свідка ОСОБА_19 від 23 квітня 2025 року убачається, що 17 травня 2022 року він приймав участь в якості понятого під час проведення слідчих дій, зокрема, проведення обшуку та затримання чоловіка, якого він запам`ятав, як на ім`я ОСОБА_20 . В його присутності, слідчий повідомив про затримання вказаній особі та під час обшуку було вилучено з одягу затриманого згортки та зіп-пакети, які як він зрозумів з наркотичною речовиною. Під час проведення слідчих дій був присутній адвокат, слідчий, двоє співробітників поліції, кайданки ніким не застосовувалися, особа, обшук якої проводилось, поводилась спокійно. Під час проведення обшуку, він не бачив, щоб до затриманого застосовувалась фізична сила чи психологічний тиск та він не пам`ятає, щоб чоловік, обшук якого проводився, скаржився на стан здоров`я чи на спричинені тілесні ушкодження, видимих тілесних ушкоджень на затриманому не пам`ятає (а.с. 76-79 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Також, в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2022 року, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 17 травня 2022 року (а.с. 120 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний протокол затримання ОСОБА_6 .

Так, із протоколу затримання слідує, що ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, зокрема, з підстав - якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Також, під час затримання, у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено у тому числі 3 зіп-пакети з порошкоподібною речовиною та 5 згортків, обмотаних липкою стрічкою.

Крім того, із аналізу вказаного протоколу випливає, що під час затримання ОСОБА_6 та вилучення в нього вказаних предметів були присутні його захисник - адвокат ОСОБА_21 та поняті. Будь-яких зауважень вказаний протокол затримання не містить (а.с. 121-122 матеріалів кримінального провадження №0006602).

Серед іншого, матеріали кримінального провадження містять і надану на запит ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, відповідь з Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області.

Так, із вказаної відповіді випливає, що 17 травня 2022 року Черкасов пройшов первинний медичний огляд терапевта КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, скарги відсутні, протипоказань для утримання в СІЗО та ІТТ не мав. 20 травня 2022 року ОСОБА_6 прибув до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», де також був оглянутий медичним працівником, на момент огляду тілесних ушкоджень виявлено не було, скарг на стан здоров`я не виказував, висновок медичного працівника - ОСОБА_6 соматично здоровий.

Крім того, із наданої Філією ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області інформації слідує, що ОСОБА_6 був оглянутий лікарями різного профілю в різний проміжок часу та звернень про спричинення останньому тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів, не зафіксовано (а.с. 127-128 матеріалів кримінального провадження №0006602).

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені слідчим обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 365 передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, ч. 2 - за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, а ч. 3 - за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Згідно роз`яснень судової практики, наведених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» №15 від 26.12.2003 року, відповідно до ч. 1 ст. 365 КК України перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Також, із п.п. 5 та 6 вказаної Постанови, випливає, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України, є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно до приміток 3 та 4 до ст. 364 КК України істотною шкодою у статях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Із наведеного слідує, що кваліфікуючи злочин за ст. 365 КК України, обов`язковою умовою є заподіяння істотної шкоди.

Разом з тим, матеріалами кримінального провадження не встановлено обставин, які б вказували на заподіяння ОСОБА_6 істотної шкоди охоронюваним законом його правам та інтересам.

Крім того, в обґрунтування своєї скарги, адвокат ОСОБА_7 зазначає про покази ОСОБА_9 .

Так, із показів ОСОБА_22 випливає, що остання була свідком нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Вказані покази свідка були досліджені та їм була надана оцінка під час винесення вироку Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Колегія суддів також відноситься критично до показів свідка ОСОБА_22 , оскільки інші досліджені докази, спростовують її пояснення.

Зокрема, апеляційний суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_6 відразу після затримання, а саме - 17 травня 2022 року був оглянутий терапевтом КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР та після проведеного огляду не було зафіксовано жодних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_6 був оглянутий і в умовах слідчого ізолятору - 20 травня 2022 року, де також не було виявлено на ньому жодних тілесних ушкоджень.

Також, колегія суддів враховує і пояснення, надані свідком ОСОБА_19 , який був понятим під час затримання ОСОБА_6 та проведення в нього обшуку.

Так, із аналізу показів вказаного свідка випливає, що він не пам`ятає щодо наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та під час проведення слідчих дій за його участю, до ОСОБА_6 не було застосовано ані фізичної сили, ані психологічного тиску.

Більш того, колегія суддів звертає увагу і на те, що під час затримання та проведення обшуку у ОСОБА_6 , був присутній його адвокат, проте, жодних зауважень як з боку захисника, так і з боку затриманого, протокол затримання не містить.

Тобто, із наведеного випливає, що крім показів свідка ОСОБА_22 , надані нею вже суду під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , інших відомостей, які б свідчили про перевищення службових повноважень працівниками поліції, матеріали кримінального провадження не містять.

Відтак, на переконання колегії суддів, вказані обставини в апеляційній скарзі були враховані для мотивування винесеної постанови про закриття кримінального провадження.

Ураховуючи, що слідчим суддею прийнято обґрунтоване рішення, колегія суддів, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4