ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/973/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР за № 0001580 від 24.03.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 26.12.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відбув покарання повністю,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. ОСОБА_4 24 березня 2024 року приблизно о 15-й годин 00 хвилин перебував у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли з ревнощів ОСОБА_7 до його співмешканки ОСОБА_8 , виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв до рук перцевий балон та розпилив в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , який сидів на дивані у загальній кімнаті вищевказаної квартири. Від вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 впав з дивану на підлогу та перемістився до коридору зазначеної квартири.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , взяв у кухонній кімнаті ніж побутового призначення, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який знаходився в коридорі вказаної квартири лежачи на підлозі обличчям до низу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, діючи умисно, тримаючи ніж в лівій руці, сівши на потерпілого зверху, наніс один удар у область грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, ускладненого лівобічного гемопневмотораксу.

1.2.Кримінальна відповідальність за означені діяння передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

2.1. Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. Суду показав, що точної дати не пам`ятає у 2024 року в неділю зранку подзвонив знайомий ОСОБА_9 , він хотів випити. На той момент ОСОБА_4 жив з ОСОБА_10 ОСОБА_4 сказав, що пити не буде, а просто вийде на вулицю. Іван сказав, що буде з своєю дівчиною, а прийшов з ОСОБА_7 . Його дівчина потім прийшла. Трохи постоявши вони вирішили випити. ОСОБА_9 дав гроші, ОСОБА_4 купив горілки, і вони всі пішли на квартиру де вживали горілку. Потім ОСОБА_9 з дівчиною пішли, а ОСОБА_7 залишився. ОСОБА_4 захотів їсти і вийшов на кухню пожарити картоплі, ОСОБА_11 і ОСОБА_7 залишились в кімнаті. Він почув як ОСОБА_11 каже «Відчепись». ОСОБА_4 повернувся в кімнату та сказав ОСОБА_7 , що якщо він ще раз троне ОСОБА_12 , він забризкає його балончиком та повернуся кухню. ОСОБА_7 не відреагував на зауваження ОСОБА_4 знову почув, що ОСОБА_12 щось сказала «Відсунься, не бачиш рука болить». ОСОБА_4 одразу зайшов у кімнату, і задув балончиком ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . ОСОБА_7 хотів умитись та пішов на кухню, коли вийшов у нього в руках був ніж в правій руці. ОСОБА_4 знову задув його балончиком, вибив ніж і відкинув його на диван. ОСОБА_7 впав біля дивану, ОСОБА_4 штовхнув його один раз за грудину. Далі ОСОБА_4 підняв ОСОБА_7 та виніс його за вхідні двері, а сам пішов налив собі пива. Коли знов вийшов побачив, що ОСОБА_7 сидить, сказав йому йти, але знову побачив у нього ніж і вибив його.

Також вказав, що коли повернувся у кімнату сказав ОСОБА_13 викликати швидку. На його думку, удар ножем ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_14 . Далі повідомив, що він не знає хто наніс удар ножем ОСОБА_7 .

2.2. Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 24.03.2024 року йому подзвонив товариш на ім`я ОСОБА_9 та запросив у гості. ОСОБА_9 був з дівчиною. По дорозі вони зустріли ще одного товариша ОСОБА_4 , який був з дівчиною. Всі разом вони пішли в кімнату в гуртожиток, адреси він не пам`ятає. Там почали вживати горілку. Через деякий час товариш пішов. ОСОБА_4 почав хвалитись балончиком, а потім взяв поприскав ним декілька разів. В цей час в кімнаті також була ОСОБА_12 . Від цього ОСОБА_7 втратив свідомість, коли прийшов до тями почав повзти до дверей. ОСОБА_4 побачив це та напав на ОСОБА_7 з ножем. ОСОБА_7 , вдарив його ножем. ОСОБА_15 сів на ОСОБА_7 та наніс удар ножем. Потім ОСОБА_4 поклав ніж ОСОБА_7 в руки. ОСОБА_7 почав захищатись та доповз до дверей, там побачив хлопця та почав кричати. Вказав, що ніякого конфлікту не було, він ні до кого не приставав. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, вказав, що на 2 місяці втратив роботу.

2.3. Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 24.03.2024 року о 12.30 годині вона з ОСОБА_16 зустріла товаришів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 біля магазину «Перепелки». Вони вживали разом алкоголь. Потім всі разом пішли до ОСОБА_8 додому. Там теж вживали алкоголь, випили десь біля 1 літру горілки. ОСОБА_9 з ОСОБА_30 пішли додому. ОСОБА_20 залишився. ОСОБА_21 пішов покурити, а потім повернувся і забризкав ОСОБА_19 та її балончиком. Чому так сталось їй не відомо, конфлікту ніякого не було, ОСОБА_20 не приставав до ОСОБА_22 , він просто сидів поряд. Після того як ОСОБА_23 забризкав балончиком свідка та потерпілого, ОСОБА_8 не могла відкрити очі, почула, що ніби хтось впав. ОСОБА_23 говорив ОСОБА_24 чому ти лізеш до моєї дівчини, але ніхто ні до кого не приставав. Можливо ОСОБА_23 приревнував ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 вийшла з кімнати ОСОБА_20 сидів в коридорі, облокочений на стіну, на тулубі у нього була кров. ОСОБА_23 наказав, щоб вона мовчала, щоб сказала, що ОСОБА_20 сам себе вдарив ножем та поклав потерпілому ніж в руки. Вказала, що підстав оговорювати ОСОБА_4 у неї немає.

2.4. В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені наступні документи:

2.4.1. протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.03.2024 року від ОСОБА_7 , який заявив, що близько 15.30 години 24.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 знайомий на ім`я ОСОБА_25 забризкав в обличчя перцевим балончиком та завдав ножове поранення в область грудної клітини зліва (а.с.10);

2.4.2. довідка КНП «КМКЛ ШМД » від 24.04.2024 року, що ОСОБА_7 перебуває у відділенні політтравми з діагнозом: Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва (а.с.11);

2.4.3. протокол огляду від 24.03.2024 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В даній квартирі відсутні сліди вчинення правопорушення (а.с.13-15);

2.4.4. протокол огляду від 24.03.2024 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є під`їзд за адресою: АДРЕСА_3 . Вхід здійснюється через металеві двері, ліворуч сходи, на другому поверсі ліворуч від сходів біля квартири № 60 виявлено предмет ззовні схожий на ніж довжина леза 12 см, довжину руків`я приблизно 10 см, на предметі наявна речовина бурого кольору, предмет поміщено до паперового конверту та опечатано. Праворуч від сходів загальний коридор, де біля кв. 64, що знаходиться праворуч на підлозі виявлено сліди речовини бурого кольору, які вилучено та поміщено до паперового конверту та опечатано. Біля квартири № 63 вилучено предмет зовні схожий на газовий балон, який поміщено до спецпакету (а.с.16-20);

2.4.5. протокол огляду від 24.03.2024 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги, що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3. В першій палаті загального коридору вилучено кофту чорного кольору (водолазка), зі слідами речовини бурого кольору та розрізом в зоні грудної клітини, яку поміщено до паперового пакету та опечатано. Вилучено кофту чорного кольору (толстовка) зі слідами речовини бурого кольору та розрізом в зоні грудної клітини, яку поміщено до паперового конверту та опечатано. Вилучено шкіряну куртку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та розрізом в районі карману, яку поміщено до паперового пакету та опечатано (а.с.21-24);

2.4.6. протокол огляду від 24.03.2024 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . При вході в квартиру біля холодильника знаходяться на підлозі штани чорного кольору, всередині яких джинси чорного кольору, які вилучені та поміщені до спец пакету (а.с.24а-24д)

2.4.7. висновок експерта № 091-101-2024 від 10.05.2024 року, відповідно до даних якого при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа на клинку виявлена кров чоловічої генетичної статі (ас.с.38-40);

2.4.8. висновок експерта № 091-163-2024 від 04.06.2024 року, відповідно до даних якого при визначенні групової належності крові на клинку кухонного ножа, виявлені антигени А і В по системі АВО, що не виключає їх походження від потерпілого ОСОБА_7 (а.с.44-47);

2.4.9. висновок експерта № 081-145-2024 від 23.04. 2024 року, відповідно до даних якого на наданих на дослідження джинсових штанах виявлена кров. На наданих на дослідження: спортивних штанах, джинсових штанах кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена (51-53);

2.4.10. висновок експерта № 081-305-2024 від 17.06.2024 року, відповідно до даних якого при дослідженні видової належності крові в об. № 8, 9 джинсових штанах встановлена її приналежність людині. При визначенні групової належності крові по системі АВО в об.№ 8, 9 джинсових штанах виявлені антигени А і И, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_7 (а.с.57-60);

2.4.11. висновок експерта № 081-146-2024 від 19.04.2024 року, відповідно до даних якого в поданому на дослідження змиві з лінолеуму, вилученому за адресою: АДРЕСА_2 виявлена кров (а.с.64-65);

2.4.12. висновок експерта № 081-30-2024 від 21.06.2024 року, відповідно до даних до якого при дослідженні видової належності крові в об. № 1 лінолеуму встановлена її приналежність людині. При визначенні групової належності крові по системі АВО в об.№ 1 лінолеуму виявлений антиген В, що не виключає можливості походження крові від особи (осіб), крові якої (яких) властивий виявлений антиген. Даних про походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_7 дослідженням не отримано (а.с.69-72);

2.4.13. протокол слідчого експерименту від 08.04.2024 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , статиста ОСОБА_26 , слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП У м. Києві ОСОБА_27 . Вказаний слідчий експеримент проведений в приміщенні службового кабінету № 429 по вул. Кошиця, 3. Під час проведення вказаного експерименту потерпілий ОСОБА_7 розповів, що 24.03.2024 року його позвали в гості. Він зустрівся з друзями біля автомагазину і вони пішли до гуртожитку. Зайшовши в квартиру, ОСОБА_28 приніс пляшку горілки. В квартирі перебували він, ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та його дівчина. Рома пішов на кухню, коли повернувся почав хвалитись газовим балончиком. І через хвилину бризнув в очі балончиком ОСОБА_7 . Останній почав кричати, що ти робиш та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, почав повзти в коридор, ОСОБА_16 наздогнав його, сів на нього та вдарив чимось в бік. А потім тикнув в руки ОСОБА_7 ніж. ОСОБА_7 почав повзти в коридор, де викинув ніж. Там же він побачив хлопця, якому почав кричати викличіть швидку. Також ОСОБА_7 показав, яким чином він лежав та яким чином ОСОБА_23 наніс йому удар ножем (а.с.79-81).

В судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 359 КПК України досліджено відеозапис до протоколу слідчого експерименту від 08.04.2024 року, який повністю відтворює обставини події відображеної у протоколі ( а.с. 81);

2.4.14. протокол огляду документів від 17.04.2024 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є медична карта стаціонарного хворого № 5689 на ім`я ОСОБА_7 , прошита та пронумерована на 17 арк., яку було вилучено у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 (а.с.76);

2.4.15. висновок експерта № 042-677-2024 від 24.05.2024 року, відповідно до даних якого ОСОБА_7 отримав ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, ускладнений лівобічним гемопневмотораксом (описаний рубець в проекції 6 міжребер`я по переднє-пахвовій лінії з наслідком його загоєння). Характер та морфологія ушкоджень свідчать про те, що воно утворилося від однократної дії травмуючого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (а.с.91-97);

2.4.16. висновок експерта № 042-833-2024 від 24.05.2024 року, відповідно до даних якого ОСОБА_7 отримав ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, ускладнений лівобічним гемопневмотораксом (описаний рубець в проекції 6 міжребер`я по переднє-пахвовій лінії з наслідком його загоєння). Характер та морфологія ушкоджень свідчать про те, що воно утворилося від однократної дії травмуючого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (а.с.101-108);

2.4.17. висновок судово-психіатричної експертизи № 492 від 02.05.2024 року відносно ОСОБА_4 , з даних якого вбачається, що у період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється ОСОБА_4 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу; за своїм психічним станом у той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення в якому він підозрюється, ОСОБА_4 не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності; за своїм психічним станом у той період міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними; за своїм психічним станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_4 не виявляє ознак наявності хронічного алкоголізму або наркоманії, не потребує їх лікування (а.с.110-116);

2.4.18. протокол слідчого експерименту від 28.05.2024 року проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , статиста ОСОБА_29 , слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП У м. Києві ОСОБА_27 . Вказаний слідчий експеримент проведений в квартирі АДРЕСА_6 . ОСОБА_4 розповів та показав, як ОСОБА_7 та співмешканка ОСОБА_4 - ОСОБА_8 відпочивали у кімнаті та вживали алкоголь. В ході розпиття напоїв ОСОБА_4 виходив на кухню готувати собі їжу. Повернувшись в кімнату ОСОБА_4 побачив, як ОСОБА_7 сидить на дивані та тримає руки на плечі та нозі ОСОБА_8 . Тоді ОСОБА_4 взяв зі столу балончик та здійснив розпилення в область ОСОБА_7 , для того щоб той не чіплявся до ОСОБА_8 . ОСОБА_7 підвівся та пішов на кухню вмитись, а повернувся з ножем у правій руці. ОСОБА_4 забрав у нього з рук ніж, взявшись за його верхню частину та відкинув в бік дивану. Далі ОСОБА_4 , штовхнув ОСОБА_7 на диван, де впавши останній присів на нижню частину тіла. Далі ОСОБА_4 виштовхав ОСОБА_7 на загальний коридор та зачинив двері квартири. Через 20-30 хвилин ОСОБА_4 вийшов подивитись чи зачинені двері на замок та виявив ОСОБА_7 , який сидів на підлозі, права рука якого була з слідами речовини бурого кольору. Підійшовши ближче до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 побачив у нього ніж в лівій руці, який він тримав біля живота, де була кров. ОСОБА_4 забрав ніж та ногою відштовхнув його в бік, сказав ОСОБА_8 викликати швидку (а.с.122-124).

В судовому засіданні, в порядку встановленому ст. 359 КПК України, досліджено відеозапис до протоколу слідчого експерименту від 28.05.2024 року, який повністю відтворює обставини події відображеної у протоколі ( а.с. 125).

3.Позиції сторін кримінального провадження та оцінка доказів судом

3.1.Сторона обвинувачення, вважаючи зібрані та досліджені докази належними і допустимими, просила суд визнати винуватим ОСОБА_4 в інкримінованому обвинуваченні та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.

3.2.Сторона захисту вважала, що у кримінальному провадженні не зібрано належних доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_4 , а тому просила виправдати його.

3.3.Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази на предмет їх допустимості, та аналізуючи їх зміст у співставленні з доводами сторін кримінального провадження, суд вважає їх належними і допустимими й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

3.4.Показання потерпілого ОСОБА_7 суд вважає логічними та щирим, узгодженими з іншими доказами й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.

3.5.Версія обвинуваченого, що він не знає хто причетний до нанесення удару ножем ОСОБА_7 , що може цей удар нанесла ОСОБА_8 не знайшла свого підтвердження за результатами дослідження доказів та спростовується повністю показами потерпілого та свідка ОСОБА_8 .

Так, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що саме ОСОБА_4 сів на нього та наніс удар ножем, а після вклав йому ніж йому в руки. Вказане підтверджується також, даними протоколу слідчого експерименту від 08.04.2024 року.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що саме ОСОБА_4 вклав ОСОБА_7 в руки ніж, та наказав їй сказати, що ОСОБА_7 сам себе порізав.

Вказані показання потерпілого та свідка ОСОБА_4 не зміг пояснити чи спростувати в судовому засіданні. Також ОСОБА_4 не зміг повідомити, чи є у вказаних осіб підстави оговорювати його.

Разом з тим, суд критично оцінює позицію захисту, оскільки дослідженими в ході судового розгляду показами потерпілого, свідка, матеріалами кримінального провадження повністю спростовується позиція сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

3.6.Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Застосовуючи означений стандарт до обставин цього кримінального провадження, суд уважає, що чіткі та узгоджені між собою показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 про те, що саме обвинувачений ОСОБА_4 з мотивів ревності завдав ножового поранення потерпілому, які підтверджуються даними висновку експерта виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні.

3.7.Даючи кримінально-правову оцінку вчиненому, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

4.Мотиви призначення покарання

4.1.Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

4.2. При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, типову тяжкість якого, кримінальний закон відносить до тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

4.3. Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що останній є громадянином України, до затримання не працював, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, цей злочин вчинив через сім місяців після відбуття покарання за попереднім вироком, притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра.

4.5. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. З урахуванням приписів п. 9 ст. 89, п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

4.6. З урахуванням наведеного, стійкого небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, інтеграції до суспільства і належної правової поведінки, посягання на життя та здоров`я людини, які згідно ст. 3 Конституції України визнаються найвищими соціальними цінностями, суд вважає, що досягнення мети покарання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Обговорюючи питання розміру покарання, суд враховуючи фактичні обставини і дані про особу обвинуваченого, уважає, що такий розмір не може бути мінімальним.

Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливим, адекватним і співмірним.

4.7. З урахуванням приписів ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, позиції сторони обвинувачення та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).

4.8. Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`ю потерпілого, зобов`язана відшкодувати йому витрати на придбання ліків та проходження лікування.

Заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення із обвинуваченого на його користь 26 500 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілому була завдана матеріальна шкода на вказану суду, що підтверджувалась б наданими суду документами.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд приймає до уваги, що потерпілому неправомірними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода у зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень, яка полягає у перенесеному фізичному болю, тривалим лікуванням та позначила негативні зміни у його житті та вважає за доцільне задовольнити цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди повністю в сумі 100 000,00 грн. на користь потерпілого.

4.9. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

4.10. Крім того, суд відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 24 березня 2024 року, зарахувавши в цей строк термін попереднього ув`язнення з 24 березня 2024 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 100 000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2024 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: предмет схожий на ніж із наявною на ньому слідами речовини бурого кольору, змив з підлоги, предмет ззовні схожий на газовий балон, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - знищити; кофта чорного кольору (водолазка) зі слідами речовини бурого кольору та розрізом в області грудної клітини, кофта чорного кольору (толстовка) зі слідами речовини бурого кольору та розрізом в області грудної клітини, шкіряна куртка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору та розрізом в області карману, штани чорного кольору, всередині яких джинси синього кольору, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1