Справа № 128/1125/25
ВИРОК

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження, відомості в якому внесено до ЄРДР за № 0000068 від 05 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Степанівка Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 05 березня 2025 року близько 13:00 год, перебуваючи на проїзній частині дороги неподалік домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , надав службовій особі - поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - СРПП ВП № 5) ОСОБА_7 , неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США за наступних обставин.

Так, 05 березня 2025 року близько 12:30 год працівниками наряду СРПП ВП № 5 «Нерпа-52» у складі поліцейського СРПП ОСОБА_7 , інспектора СРПП ОСОБА_8 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та які в період часу з 08:00 год 05 березня 2025 року до 08:00 год 06 березня 2025 року відповідно до розстановки нарядів груп реагування патрульної поліції, здійснювали патрулювання по території Немирівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» на проїзній частині дороги неподалік домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 зупинено мопед «Honda Dio Cesta» без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_4 , який рухався з порушенням правил дорожнього руху України, а саме рухався на незареєстрованому транспортному засобі, а також без мотошолому.

У подальшому, під час спілкування з водієм ОСОБА_4 , працівниками СРПП ВП № 5 виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому на підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху України запропоновано в установленому порядку пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що останній відмовився, що є порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, близько 13:00 год, ОСОБА_4 перебуваючи на проїзній частині дороги неподалік домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, надав поліцейському СРПП ВП № 5 ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США, а саме помістив до кишені його штанів, за не складання відносно нього ( ОСОБА_4 ) протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав суду показання, в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. До вчиненого ставиться вкрай негативно, дуже шкодує за наслідками скоєного.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 369 ч. 1 КК України, тобто, пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше несудимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацюючий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та актичне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, непрацевлаштований.

На підставі вищевказаного, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, та того, що покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 369 КК України у виді обмеження волі.

Беручи до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав вину у вчиненому, суд на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу, враховуючи, те, що ОСОБА_4 є особою, яка не працює. Жодних доказів на підтвердження майнового стану та можливості сплатити штраф стороною захисту не надано, а тому призначення покарання у виді штрафу, обвинуваченому, який не працевлаштований, може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Покарання у виді обмеження волі із застосування ст.ст. 75, 76 КК України на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до знаряддя вчинення злочину: на вилучені 05 березня 2025 року у ході проведення огляду неподалік домоволодіння по АДРЕСА_2 , 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США KB 34512546 F та на 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США HF 32358480 F.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,373,374,382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку 21 квітня 2025 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2025 року, на майно яке було вилучено в ході огляду, а саме: грошові кошти, що вилучені 05 березня 2025 року у ході проведення огляду неподалік домоволодіння по АДРЕСА_2 , 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США KB 34512546 F та на 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США HF 32358480 F, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, шляхом накладення заборони на їх використання та розпорядження.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в сумі 200 доларів США, а саме: 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США KB 34512546 F та 1 (одну) купюру номіналом 100 доларів США HF 32358480 F, які поміщені в спеціальний пакет НПУ WAR № 1168667, та знаходиться на зберіганні у відділенні № 220/01 АБ «Укргазбанк» (м. Вінниця, вул. Івана Бевза, 34) - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1