Провадження № 1-кс/202/4841/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника - ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого та бездіяльність слідчого щодо повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 28.08.2024 року

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000375 від 28.08.2024 рокуза ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 10.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене під час обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме грошові кошти у сумі 1 004 800 грн., грошові кошти у сумі 3 850 доларів США, грошові кошти у сумі 3 300 євро, які є особистою власністю ОСОБА_5 .

В обґрунтування своєї скарги посилається за на те, що на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2025, 29.01.2025 був проведений обшук за місцем проживання Буряка, який поділяє місце проживання з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені грошові кошти у сумі 1 004 800 грн., грошові кошти у сумі 3 850 доларів США, грошові кошти у сумі 3 300 євро, ноутбук марки Acer чорного кольору з блоком живлення.В протоколі обшуку містяться заперечення ОСОБА_8 , що ці кошти є її особистою власністю , належать виключно їй, а не ОСОБА_9 і що вони стосуються її підприємницької діяльності.

З 29.01.2025 року до теперішнього часу в межах вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення не подано клопотання про накладення арешту на вилучене майно, у зв`язку із чим вилучені в ході обшуку домоволодіння грошові кошти й надалі має статус тимчасово вилученого майна, в результаті чого ОСОБА_5 , як законний володілець такого майна й надалі продовжує зазнавати неправомірного обмеження у праві власності через свавільне втручання держави в особі органу досудового розслідування у реалізацію її конституційного та конвенційного права на мирне володіння майном

26.05.2025 року слідчому було подане клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, але за результатами розгляду клопотання слідчим було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий зазначає в постанові, що вилучені в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 004 800 грн, 3 850 доларів США, 3 300 євро, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000375 від 28.08.2024.

Разом з тим, слідчим не взяті до уваги докази , що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_5 та були отримані нею на законних підставах, що підтвержується довідкою Пенсійного фонду України згідно якої впродовж останніх п`яти років дохід ОСОБА_5 у вигляді заробітної плати склав 1 528 125,86 грн., окрім того, ОСОБА_5 23.10.2023 була зареєстрована як фізична особа-підприємець .Також, вона від відчуження нерухомого майна за адресою: південна сторона від житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 отримала грошові кошти в сумі 200 000 грн.

Вказує, що будинок, де проводився обшук, належить їй та ОСОБА_10 в рівних частках.

В ухвалі слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку 1/2 частини домоволодіння підозрюваного ОСОБА_10 , однак немає жодної згадки про частку ОСОБА_5 .

Тим самим, на її думку, слідчим було порушено її право на недоторканість житла та право власності.

За цих підстав просить поновити її порушене право та повернути безпідставно вилучені кошти.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязу та просив його задовольнити. Пояснив, що в ухвалі судді було надано дозвіл на вилучення коштів, здобутих злочинним шляхом та дозвіл надавався лише на обшук частини жилого приміщення, яке належить ОСОБА_9 . Обшук же був проведений у всьому домоволодінні, та були вилучені кошти , що належать ОСОБА_8 , про що були зроблені зауваження в протоколі обшуку. ОСОБА_8 не має статусу в кримінальному провадженні, окрім власника майна яке безпідставно вилучене. Вона є фізичною особою підприємцем і ці кошти є її особистою власністю які зароблені законним шляхом. Слідчим не доведено, що це кошти ОСОБА_9 і що вони здобуті злочинним шляхом, тому вилучення цих коштів, при тому що є спір щодо них , слідчий мав би звернутись до суду про арешт тимчасово вилученого майна. У встановлений законом строк слідчий з таким клопотанням не звернулась, тому кошти підлягають поверненню власнику.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги зазначивши, що обшук за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_10 проводився на підставі ухвали слідчого судді, яким був наданий дозвіл на вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом. Орган досудового слідства вважає, що вилучені грошові кошти є і речовим доказом в даному кримінальному провадженні, є власністю підозрюваного ОСОБА_10 і здобуті ним злочинним шляхом. На день розгляду клопотання вони визнані речовими доказами . Але чому грошові кошти зберігається без ухвали слідчого судді про арешт в порядку , передбаченому до зберігання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, пояснити не зміг. Досудовим розслідуванням не встановлено, що кошти безпосередньо передавались потерпілим в цьому кримінальному провадженні Буряку, але досудове розслідування не завершене, злочинне походження коштів буде ще доведене і тому вважає, що підстави для повернення грошових коштів відсутні.

Заслухавши думку адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_8 , прокурора дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 28.08.2024, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_10 та іншим особам за частиною 4 статті 189 КК України, а саме за фактом вимагання групою осіб грошових коштів та майна, яке вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням його майна, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 січня 2025 року було надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , з метою виявлення та вилучення речових доказів, а саме: належних ОСОБА_10 сім карток, мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп`ютерної техніки, флеш носіїв, блокнотів, чорнових записів, на яких міститься інформація щодо вчинення злочину, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, інших речей та документів, які можуть підтверджувати факт вчинення зазначеного кримінального правопорушення та мати доказове значення в цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу обшуку від 29.01.2025 року на підставі ухвали слідчого судді від 28.01.2025 року було проведено обшук у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, зокрема грошові кошти - купюри номіналом 1 000 грн у кількості 789 од. (загалом 789 000 грн); грошові кошти купюри номіналом 500 грн у кількості 391 од. (загалом 195 500 грн); грошові кошти купюра номіналом 500 грн у кількості 1 од.; грошові кошти купюри номіналом 200 грн у кількості 100 од. (загалом 20 000 грн); грошові кошти купюри номіналом 100 грн у кількості 3 од. (загалом 300 грн); грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 38 од. (загалом 3 800 доларів США); грошові кошти купюра номіналом 50 доларів США у кількості 1 од.; грошові кошти купюри номіналом 20 євро у кількості 10 од. (загалом 200 євро); грошові кошти купюри номіналом 50 євро у кількості 40 од. (загалом 2 000 євро); грошові кошти купюра номіналом 100 євро у кількості 1 од.; грошові кошти купюра номіналом 500 євро у кількості 1 од.; грошові кошти купюра номіналом 500 євро у кількості 1 од. В протоколі обшуку містяться заперечення ОСОБА_8 про те що вилучені кошти є особистою власністю ОСОБА_8 .

В межах кримінального провадження ОСОБА_5 не має статусу підозрюваної, та проживає в частці жилого приміщення, в якому проживає і підозрюваний ОСОБА_9 , який також має право на частку в цьому будинку.

Судом встановлено, що зазначені кошти, які вилучені в домоволодінні , не були вилучені на місті вчинення злочину, та слідчим в постанові про визнання їх речовими доказами не вмотивовано яке доказове значення вони мають для зазначеного кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано будь-яких підтверджень того, що вилучені під час обшуку грошові кошти є саме коштами здобутими ОСОБА_9 злочинним шляхом та підпадають під критерії, визначені у ст. 98 КПК України.

ОСОБА_5 з моменту вилучення під час обшуку грошей стверджувала , що вони належать їй і не мають значення для кримінального провадження.

На підтвердження належності саме ОСОБА_5 грошових коштів, надано: договір купівлі продажу тимчасової споруди від 20.01.2025 року, довідку Пенсійного фонду України згідно якої впродовж останніх п`яти років дохід ОСОБА_5 склав 1 528 125,86 грн.

Окрім того, якщо слідчий вважає, що кошти здобуті злочинним шляхом та стаття передбачає конфіскацію, враховуючи особливий порядок зберігання грошових коштів тим більше в такому обсязі, слідчий мав би звернутись до суду з клопотанням про їх арешт та їх передачу до АРМА, що не було зроблено.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Водночас, після проведення обшуку, сторона обвинувачення не зверталась до слідчого судді з відповідним клопотаннями про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна у строк встановлений КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає що вищезазначені грошові кошти, що були вилучені 29.01.2025 року під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасово вилученим майном, тому що ухвалою суду про обшук було надано право лише на вилучення коштів , здобутих злочинним шляхом, що оспорюється з моменту вилучення заявником по скарзі, і слідчий/прокурор протягом 48 годин після вилучення майна не звернулись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а тому майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено ( абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

На думку слідчого судді, якщо зазначені вимоги закону не виконані і таке майно не повернуто, його володілець згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право оскаржити в судовому порядку бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

З цих же підстав є незаконною та підлягає скасуванню постанова слідчого винесену 23.06.2025 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна, яка є невмотивованою і не ґрунтується на вимогах положень ст. 169, 171 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання, винесену 23.06.2025 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 .

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово вилучене в неї під час обшуку домоволодіння 29.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме грошові кошти у сумі 1 004 800 грн, 3 850 доларів США та 3 300 євро, вилучені в рамках кримінального провадження №0000375 від 28.08.2024

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1