Справа № 133/458/22
ВИРОК

Іменем України

20 червня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 від 24.07.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Козятин Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженої, раніше несудимої,

ч.2 ст. 357, ч.3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області № 056-к від 01.03.2016 призначена на посаду заступника керівника апарату Козятинського міськрайонного суду Вінницької області та відповідно наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області № 027-к від 06.03.2019 їй присвоєно п`ятий ранг державного службовця категорії посад держаної служби «Б», тобто, у відповідності до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_7 являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до посадової інструкції від 04.09.2020, затвердженої керівником апарату Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 , на ОСОБА_7 , покладено організацію та забезпечення належної роботи суду, організацію роботи з управління персоналом в апараті суду.

Так, ОСОБА_7 , розробила злочинний план послідовних умисних дій підготовки та вчинення злочину з метою особистого збагачення шляхом вимагання неправомірної вигоди за не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 27.04.2021 працівниками відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області стосовно ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДГІР18 № 455372, про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення 30.04.2021 за вих. № 4944/209/01-2021 відділенням поліції №2 Хмільницького РВП у Вінницькій області направлено на розгляд до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, де в цей же день його прийнято в канцелярії суду.

У кінці квітня 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 знаходячись у м. Козятин Вінницької області знаючи, що ОСОБА_7 працює у Козятинському міськрайонному суді Вінницької області, звернувся до неї з метою з`ясувати чи надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, складений 27.04.2021 стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУгіАП.

Під час розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_7 у ОСОБА_7 виник умисел на вимагання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, за створення умов при яких судом не буде розглянуто протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_9 у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності та, як наслідок не притягнення його до адміністративної відповідальності.

З метою реалізації свого злочинного наміру 30.04.2021 близько 14.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці, у приміщенні Козятинського міськрайонного суду, що знаходиться за адресою м. Козятин, вул. Грушевського, 64, Вінницької області, дізналась про надходження адміністративного протоколу за вихідним № 4944/209/01-2021 стосовно ОСОБА_9 до канцелярії суду. Після чого ОСОБА_7 використовуючи своє службове становище, переслідуючи корисливу мету, отримала від судового розпорядника Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_10 , яка не була обізнана про злочинний намір ОСОБА_7 , серед яких був протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 за вихідним № 4944/209/01-2021.

Після цього, ОСОБА_7 , зазначений вище протокол умисно залишила у себе, не передаючи його у подальшому для здійснення реєстрації в автоматизованій системі, що діє в суді та автоматичного розподілу для визначення судді, який їх розглядатиме.

У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 неодноразово в період часу з 21.07.2021 до 28.07.2021 висловлювала ОСОБА_9 прохання надати їй неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США, за створення нею умов при яких судом не буде розглянуто протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_9 у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності та, як наслідок, не можливості притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, 21.07.2021 о 18 год. 35 хв. на мобільний телефон ОСОБА_9 за номером НОМЕР_1 , через мессенджер «Viber» від ОСОБА_7 надійшло повідомлення з проханням підійти до неї за місцем проживання. Виконуючи вимоги ОСОБА_7 , у цей же день, біля 20.00 год. ОСОБА_9 прибув за адресою: м. Козятин, вул. Космонавтів, 85, де його зустріла ОСОБА_7 . Під час їх розмови, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, повідомила ОСОБА_9 , що може забезпечити умови, за яких суд не притягне його до адміністративної відповідальності, за кошти в сумі 2000 доларів США, які він у термін до 27.07.2021 має передати через її чоловіка ОСОБА_7 .

Далі 26.07.2021 біля 20.00 год. ОСОБА_7 за попередньою домовленістю зустрівшись із ОСОБА_9 у м. Козятин по вул. Космонавтів Вінницької області, знову наголосила останньому про необхідність, до 27.07.2021 передати грошові кошти в сумі 2000 доларів США її чоловікові ОСОБА_7 .

Надалі 28.07.2021 біля 20.00 год. в м. Козятин Вінницької області на перехресті вулиць Катукова та 1-го Травня, ОСОБА_9 виконуючи протиправні вимоги ОСОБА_7 , зустрівся з її чоловіком ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та передав йому грошові кошти в сумі 13 600 грн., вказавши, що не встиг зібрати всю суму. У свою чергу ОСОБА_7 взявши вказані грошові кошти у руки, повернув їх ОСОБА_9 зазначивши, що він має передати повну суму, як домовлявся ОСОБА_9 з його дружиною ОСОБА_7 . Також, ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_9 повинен зустрітись із ОСОБА_7 та пояснити їй причини невиконання її прохання.

Цього ж дня, біля 22.00 год. в м. Козятин по вул. Космонавтів Вінницької області ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_7 , яка запитала останнього, чому він не приніс обумовлену з нею раніше суму 2000 доларів США. При цьому, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, повідомила ОСОБА_9 , що в разі невиконання її прохання, щодо нього буде застосовано судом штраф, позбавлення права керування ОСОБА_7 розповіла ОСОБА_9 , що у разі передачі їй обумовленої суми, вона може забезпечити умови, за яких суд не притягне його до адміністративної відповідальності.

Також, ОСОБА_7 наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області № 056-к від 01.03.2016 призначена на посаду заступника керівника апарату Козятинського міськрайонного суду Вінницької області та відповідно наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області № 027-к від 06.03.2019 їй присвоєно п`ятий ранг державного службовця категорії посад держаної служби «Б», тобто, у відповідності до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_7 являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до посадової інструкції від 04.09.2020, затвердженої керівником апарату Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 , на ОСОБА_7 , покладено організацію та забезпечення належної роботи суду, організацію роботи з управління персоналом в апараті суду. Так, 27.04.2021 працівниками відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області стосовно ОСОБА_9 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455372, про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про зазначене адміністративне правопорушення 28.04.2021 за вих. № 4944/209/01-2021 відділенням поліції №2 Хмільницького РВП у Вінницькій області направлено на розгляд до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, де в цей же день його прийнято в канцелярії суду.

У кінці квітня 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 знаходячись у м. Козятин Вінницької області знаючи, що ОСОБА_7 працює у Козятинському міськрайонному суді Вінницької області, звернувся до неї з метою з`ясувати чи надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, складений 27.04.2021 стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_7 у останньої виник умисел на створення умов при яких судом не буде розглянуто протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_9 у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності та в подальшому вимагання неправомірної вигоди за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

З метою реалізації свого злочинного наміру 30.04.2021 близько 14.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці, у приміщенні Козятинського міськрайонного суду, що знаходиться за адресою м. Козятин, вул. Грушевського, 64, Вінницької області, дізналась про надходження адміністративного протоколу за вихідним № 4944/209/01-2021 стосовно ОСОБА_9 до канцелярії суду. Після чого ОСОБА_7 використовуючи своє службове становище, переслідуючи корисливу мету, отримала від судового розпорядника Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_10 , яка не була обізнана про злочинний намір ОСОБА_7 , адміністративні матеріали, серед яких був протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 за вихідним № 4944/209/01-2021. Після цього, ОСОБА_7 , зазначений адміністративний протокол умисно приховала, внаслідок чого не було здійснено реєстрацію даного документу в автоматизованій системі, що діє в суді та автоматичного розподілу для визначення судді, який його розглядатиме. Вказані дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 368 КК України - прохання службової особи надати неправомірну вигоду для себе, за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; за ч. 2 ст. 357 КК України - приховування документу, шляхом зловживання особою своїм службовим становищем, вчинене щодо особливо важливого документу.

В судовому засіданні було поставлено на розгляд питання про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою від 18.06.2025 року, в порядку статей 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки укладено угоду про визнання винуватості та зазначені її сторони.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 368 КК України, зазначено беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75,76,77 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 77 КПК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначає суд.

Обвинуваченою ОСОБА_7 та її захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 висловлена згода на призначення зазначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену 18.06.2025 року між ним: прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 підтримав та просив її затвердити.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, та підписи сторін.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_7 беззастережно визнала себе винуватою, згідно з ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", під беззастережним визнанням винуватості підозрюваним/обвинуваченим слід розуміти безумовне (повне) визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно змісту Рішення у справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії» від 29.04.2014 року Європейський суд з прав людини вказує, що угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними.

З огляду на вказане, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , що передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , що передбачені ст. 66 КК України, не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо корупційного кримінального правопорушення, кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути також призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна за умови його узгодження сторонами угоди.

Відтак, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст.ст. 50,63 65,70,75,76,77, КК України, а також санкції ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи ступінь та характер сприяння обвинуваченої у проведенні кримінального провадження, щодо неї, характер і тяжкість обвинувачення та наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження, а також те, що ОСОБА_7 вчинила інкриміновані правопорушення вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, її бездоганну поведінку під час досудового та судового слідства, відсутність збитків та завданої шкоди, позитивну характеристику за місцем проживання, суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без реального відбування основного покарання. У зв`язку з цим сторонами, керуючись положеннями ст. 75 КК України, узгоджено звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на строк встановлений судом, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. З урахуванням вимог ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

Таким чином, підстав, які б перешкоджали затвердженню угоди про визнання винуватості, укладеної 18.06.2025 року між прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 , у присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Питання щодо судових витрат та речових доказів, судом не вирішується, оскільки такі відсутні в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 червня 2025 року між прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112 від 24.07.2021 року.

Визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень:

-за ч. 2 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч. 3 ст. 368 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки

На підставі ст. 77 КПК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу засудженій не обирається.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_11