Справа № 317/2403/24
Провадження № 1-кп/317/160/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження (in absentia) в залі суду кримінальне провадження №0000558 від 02.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

За загальновідомим фактом, в порушення норм міжнародного права, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року підрозділи збройних сил та інших збройних формувань РФ на виконання наказів вищого військового та політичного керівництва РФ щодо розв`язання агресивної війни та воєнного конфлікту проти України, із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затвердженими Верховною Радою України, та який продовжує діяти також і на час розгляду справи.

Починаючи з 26.02.2022 Великобілозерська сільська територіальна громада Василівського району Запорізької області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або і тимчасово окупованих Російською Федерацією»), що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Після остаточної військової окупації Великобілозерської сільської територіальної громадим Василівського району Запорізької області представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Василівського району Запорізької області, представники збройних формувань РФ, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території села Велика Білозерка Василівського району Запорізької області незаконний правоохоронний орган - пункт поліції (дислокація смт Велика Білозерка) відділу поліції № 2 (дислокація м. Кам`янка-Дніпровська) Управління внутрішніх справ по м. Василівка і Василівському районі Головного Управління внутрішніх справ по Запорізькій області (мовою оригіналу - «пункт полиции (дислокация пгт. Великая Белозёрка) отдела полиции №2 (дислокация г. Камянка-Днепровская) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ГУВД по Запорожской области») в захопленій адміністративній будівлі станції превентивної діяльності №1 відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

Відповідно до витягу, в якому систематизовані дані про функціонування юридичних осіб на території Російської Федерації, зокрема щодо функціонування незаконних правоохоронних органів утворених на тимчасово окупованій території Запорізької області, встановлено, що незаконний правоохоронний орган - Управління внутрішніх справ по м. Василівка і Василівському районі Головного Управління внутрішніх справ по Запорізькій області (мовою оригіналу - «Управление внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного Управления внутренних дел по Запорожской области») ліквідовано, а в подальшому ліквідаційною комісією ліквідовано і незаконний правоохоронний орган - Головне Управління внутрішніх справ по Запорізькій області (мовою оригіналу - «Главное Управление внутренних дел по Запорожской области»), натомість на тимчасово окупованій території Запорізької області утворено головний незаконний правоохоронний орган - Головне Управління міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Запорізькій області (мовою оригіналу - «Главное Управления министерства внутренних дел Российской Федерации по Запорожской области»), якому підпорядковуються регіональні структурні незаконні правоохоронні підрозділи, зокрема відділ міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Василівський» (мовою оригіналу - «отдел министерства внутренних дел российской федерации «Васильевский»).

У невстановлений період часу, але не раніше 16.04.2022 року, у незаконному правоохоронному органі - пункт поліції (дислокація смт Велика Білозерка) відділу поліції №2 (дислокація м. Кам`янка-Дніпровська) Управління внутрішніх справ по м. Василівка і Василівському районі Головного Управління внутрішніх справ по Запорізькій області почалося формування нового особового складу вказаного територіального підрозділу незаконного правоохоронного органу держави- агресора.

Зокрема, не пізніше 19.08.2022 (точна дата та час не встановлені), громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території с. Велика Білозерка Василівського району Запорізької області, яке з 26.02.2022 є тимчасово окупованою Російською федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави агресора та добровільно зайняв посаду чергового ізолятора тимчасового тримання пункту поліції незаконно створеного правоохоронного органу, а саме пункту поліції (дислокація смт. Велика Білозерка) відділу поліції № 2 (дислокація м. Кам`янка - Дніпровська) Управління внутрішніх справ по м. Василівка і Василівському районі Головного Управління внутрішніх справ по Запорізькій області (мовою оригіналу - «дежурного изолятора временного содержания (далі - ИВС) пункта полиции (дислокация пгт. Великая Белозёрка) отдела полиции №2 (дислокация г. Камянка-Днепровская) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ГУВД по Запорожской области».

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, знав про розпочате щодо нього кримінальне провадження, протягом тривалого часу переховувався від органів досудового розслідування, знаходиться на тимчасово окупованій території, і ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2024 (справа №331/2368/24, провадження 1-кс/331/768/2024) прийнято рішення про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 у зв`язку із оголошенням його у розшук, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16.10.2024 постановлено здійснювати відносно обвинуваченого спеціальне судове провадження відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України.

Виклик обвинуваченого у судові засідання, в ході судового розгляду кримінального провадження, здійснювався шляхом розміщення оголошень у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті «Судова влада України».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Судом установлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням установлених законом особливостей такого провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, складене повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на те, що всі судові повістки (оголошення) були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» та розміщені на офіційному веб-сайті суду, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи відсутність обвинуваченого та особливості розгляду кримінального провадження, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у судових засіданнях зазначав, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу всіх процесуальних питань, які розглядалися в судових засіданнях.Зазначив про недоведеність провини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, вважає недоведеним стороною обвинувачення факту добровільного зайняття ОСОБА_5 посади у незаконному правоохоронному органі.

Разом із тим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за викладених у вироку обставинах, у межах висунутого обвинувачення, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження та доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 16.04.2016 Великобілозерським РС УДМС України в Запорізькій області, є громадянином України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» (т.1 а.с.120-121).

Протоколом огляду від 10.05.2023,згідно із яким була оглянута відкрита для вільного доступу інформація, розміщена на каналі «Южный ПлацДарм» у мобільному додатку «Telegram», зокрема, публікація за 16.04.2022 о 19:42 із відеозаписом у якому освітлено відкриття у районному центрі Великої Білозерки відділу органів внутрішніх справ (т.2 а.с.2-5)

Протоколом огляду від 11.01.2024, згідно із яким було оглянуто наявну на офіційному сайті Федеральної податкової служби РФ інформацію щодо реєстрації 21.02.2023 юридичної особи - мовою оригіналу «Отдел Міністерства внутренних дел Российской Федерации «Васильевский», із місцем знаходження Запорізька область, Василівський, м. Василівка, вул. Чекістів, буд.9 (т.2 а.с.6-19)

Протоколом огляду від 20.02.2024, згідно із яким було оглянуто наявну на офіційному сайті Федеральної податкової служби РФ інформацію щодо реєстрації 11.01.2023 незаконного правоохоронного органу - Головне Управління міністерства внутрішніх справ Російської Фдерації по Запорізькій області, як юридичної особи (т.2 .а.с20-35).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04.09.2022, відповідно до якого зафіксовано інформацію, отриману в ході спілкування через месенджер «Telegram», який зареєстрований на абонентський номер телефону НОМЕР_2 , у період з 12.07.2022 по 16.08.2022, яким підтверджено формування та функціонування незаконних правоохоронних органів на тимчасово окупованій території України (т.2 а.с.48-58).

Протоколом огляду від 25.04.2024, яким було оглянуто отриману в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно номеру телефону НОМЕР_2 інформацію, зокрема серед прикріплених файлів містяться відомості про перелік співробітників пункту поліції ОП №2 смт Велика Білозерка по м. Василівка та Василівському району. Під номером 4 зазначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займана ним посада - черговий ІВС, та дата з якої працює на зазначеній посаді - 19.08.2022 (т.2 а.с.59-67).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.05.2023, відповідно до якого зафіксовано інформацію, отриману в ході спілкування через месенджер «Telegram», який зареєстрований на абонентський номер телефону НОМЕР_3 , яким підтверджено формування та функціонування незаконних правоохоронних органів на тимчасово окупованій території України (т.2 а.с.72-101).

Протоколом огляду від 25.04.2024, яким було оглянуто отриману в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно номеру телефону НОМЕР_3 інформацію, зокрема файл під назвою мовою оригіналу «Расстановка личного состава ВУ МВД России в Запорожской области, ГУМВД по Запорожской области и заинтересованных силовых структур (УФС ВНГ России, МЧС России и Военной полиции ВС России) задйствованного на охрану общественного порядка в период проведения Референдума на территории Запорожской области», де зазначено у якості співробітника ОСОБА_5 за адресою: вул. Пархоменко, 65, с. Велика Білозерка. (т.2 а.с.102-109).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.05.2023, відповідно до якого зафіксовано інформацію, отриману під час доступу до облікового запису електронної поштової скриньки: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (т.2 а.с.120-125).

Протоколом огляду від 25.04.2024, яким було оглянуто отриману в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно облікового запису електронної поштової скриньки: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема файл із переліком співробітників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території - пункту поліції відділу поліції ОП №2 УВС по м. Василівка і Василівському районі ГУВС по Запорізькій області, зокрема під №4 зазначено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та паспортні данні останнього: паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Велікобілозерським РС УДМС України в Запорізькій області від 16.04.2016 (т.2 а.с.126-133).

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.12.2023, відповідно до якого зафіксовано інформацію, отриману під час доступу до облікового запису «Telegram», зареєстрованого на номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 (т.2 а.с.144-162).

Протоколом огляду від 17.04.2024, яким було оглянутоотриману в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно облікового запису«Telegram», зареєстрованого на номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , зокрема текстовий документ, в якому міститься 16 співробітників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території - пункту поліції відділу поліції ОП №2 УВС по м. Василівка і Василівському районі ГУВС по Запорізькій області, зокрема під №4 зазначено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Велика Білозерка, паспорт серії НОМЕР_1 від 16.04.2016, виданий Велікобілозерським РС УДМС України в Запорізькій області, адреса реєстрації в РФ (відповідно до формату КЛАДР) АДРЕСА_1, мобільний телефон НОМЕР_5, посада: співробітник, а також текстовий документ із назвою мовою оригіналу «Налоговая сведения по физ лицам г Васильевка 10 2022 стр 12», в якому виявлено мовою оригіналу «НЗУ НОМЕР_6 Раздел 1. Сведения о физическом лице, получающем выплату», із зазначенням зарахування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , суми виплат у розмірі: 175161,28» (т.2 а.с.163-171).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2024, згідно із яким свідок ОСОБА_6 впізнала на фото під №2 ОСОБА_5 - місцевого жителя с. Велика Білозерка, вік якого приблизно до 25 років, якого приблизно в березні 2023 року бачила по формі камуфляжного типу, будучи озброєним автоматом, перебував біля місцевого магазину (т.2 а.с.36-39).

За клопотанням сторони обвинувачення судом було допитано свідків:

Свідок ОСОБА_6 під час її допиту повідомила суд, що фактично окупація розпочалася 26.02.2022, приблизно через півроку розпочалось формування окупаційних органів влади. Свідок виїхала із тимчасово окупованої території 05.10.2023. Обвинуваченого ОСОБА_5 бачила приблизно взимку 2022-2023 року із автоматом, вдень, біля магазину у центрі Великої Білозерки, був у синій формі із написом міліція, їздив на службовому автомобілі.

Свідок ОСОБА_7 під час її допиту повідомила суд, що з тимчасово окупованої території виїхала 23.11.2023. ОСОБА_5 бачила приблизно влітку або восени 2022 року у чорній формі із написом міліція, був з автоматом, перевіряв автівки разом із іншими співробітниками правоохоронного органу. До окупації ОСОБА_5 в органах поліції не працював, свідок вважає, що обвинувачений зайняв посаду добровільно, оскільки вітчим обвинуваченого також працює в поліції з перших днів окупації. Зі слів місцевих мешканців знає, що ОСОБА_5 виїжджав в Росію, потім знову повернувся у Велику Білозерку та повторно намагався влаштуватися до поліції, але його не взяли.

Дослідивши у судовому засіданні надані сторонами провадження докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

Судом також надано оцінку дослідженим доказам в контексті їх належності та допустимості. За цими критеріями докази повністю відповідають вимогам КПК України, оскільки вони булі зібрані з повним дотриманням порядку, визначеного КПК України та мають відношення до даного кримінального провадження.

Інші документи, які надані стороною обвинувачення є процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченої чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують.

При цьому, суд також урахував, що сторона захисту не посилалась на порушення порядку проведення досудового розслідування, як і прийняття певних процесуальних рішень, а отже, у силу положень статей 22, 26 КПК України, суд також не вбачає підстав надавати оцінку цих документів.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Суд вважає, що обвинувачений усвідомлював факт окупації та агресії з боку Російської Федерації, створення окупаційною владою незаконних органів, зайняття посади у незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території здійснював свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

У матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 діяв не добровільно, виконував обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи іншим особам, або інтересам держави.

Судом не встановлено доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 добровільно, будучи громадянином України, зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.7 ст.111-1 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання, так і обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує особу обвинуваченого, те, що він є раніше не судимим, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, під спостереженням лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання у с. Велика Білозерка Василівського району Запорізької області, переховується на тимчасово окупованій території України.

Позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю є обов`язковим додатковим покаранням, передбаченим санкцією частини сьомої статті 111-1 КК України.

У даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органів та органів які надають публічні послуги в Україні.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 7 статті 111-1 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно із ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього майна, що належить ОСОБА_5 , що буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки забезпечить у сукупності з іншими складовими покарання найбільший виховний ефект покарання.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого, та з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, то строк відбування ним покарання слід рахувати з часу його фактичного затримання.

Строк додаткового покарання слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 квітня 2024 року в порядку, визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити незмінним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.323, 369-376, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах, а також організаціях, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах, а також організаціях, що надають публічні послуги обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Копію вироку для вручення обвинуваченому видати захиснику, а інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1