КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 28 травня 2025 року апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органамиБюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на транспортний засіб MAN TGU 12.250, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на транспортний засіб MAN TGU 12.250, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ,Venicleidentification number (VIN) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу MAN TGU 12.250, індивідуальний номер: НОМЕР_2 .

В оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на встановлені судом обставини із зазначенням доказів, а також мотивів неврахування окремих доказів, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Слідчим суддя не взяв до уваги той факт, що за допомогою транспортного засобу MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , Vehicle identification number (VIN) НОМЕР_2 здійснювалось транспортування незаконно виготовленої підакцизної продукції фігурантами кримінального провадження, з місць її виготовлення, а отже що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину.

Слідчий суддя не взяв до уваги пасивну поведінку власника вказаного транспортного засобу під час проведення обшуку, який не прийшов приймати участь під час його проведення, хоча слідчим неодноразово викликався.

Аналогічна поведінка власника транспортного засобу була і під час проведення допиту, під час якого ОСОБА_7 не зміг пояснити, хто безпосередньо користувався вказаним майном.

Крім того, у клопотанні прокурора про арешт майна зазначалось 2 види майна, на яке потрібно накласти арешт, а саме: транспортний та свідоцтво про його реєстрацію, при цьому в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею вирішено питання лише виключно стосовно транспортного засобу.

В разі повернення вказаного майна не можливо буде провести дактилоскопічну експертизу, з метою встановлення особи, хто безпосередньо здійснював транспортування незаконної підакцизної продукції вказаним транспортним засобом та без встановлення вказаних обставин не можливо довести об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ст. 204 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який заперечив щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 лютого 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000006, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що невстановлені особи, діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою між собою, за відсутністю відповідних ліцензій на виробництво та оптову торгівлю алкогольними напоями, залучивши до своєї злочинної діяльності інших осіб, організували незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території Харківської, Дніпропетровської, Київської областей та на території м. Києва.

За версією органу досудового розслідування, виробництво та зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів знаходиться в складських приміщеннях за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Транспортування незаконно виготовленої тютюнової продукції здійснюється за допомогою вантажного автомобіля марки «MAN» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Вказаний транспортний засіб фактично знаходиться за адресою: м. Київ по вул. Вацлава Гавела на території автомобільної парковки.

Враховуючи те, що особи, причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення мали вжити заходи направлені на знищення, приховання, перевезення незаконно виготовлених тютюнових виробів, засобів їх виготовлення та інших викриваючих речей і документів, 18 та 19 березня 2025 року детективами групи детективів здійснено проникнення до транспортного засобу MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , Vehicle identification number (VIN) НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , який перебував за адресою: м. Київ по вул. Вацлава Гавела 86, до постановления ухвали слідчого судді та проведено його обшук.

За результатом вказаного обшуку вилучено ряд тютюнових виробів, документи щодо транспортування зазначеної продукції, а також вказаний вантажний автомобіль марки «MAN» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

27 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , після чого також накладено арешт на вилученні тютюнові вироби та документи щодо транспортування вказаної продукції.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 19 березня 2025 року вказані вилученні речі, документи та транспортний засіб MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 із свідоцтвом про його реєстрацію, постановою детектива від 19.03.2025 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні № 0000006 від 10.02.2025.

16 квітня 2025 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу MAN TGU 12.250, індивідуальний номер: НОМЕР_2 , із забороною відчуження, розпорядження та/або користування, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з тих підстав, що в доданих до клопотання прокурора матеріалах відсутні будь-які дані, які б вказували, що вилучений транспортний засіб може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що транспортний засіб MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу MAN TGU 12.250, індивідуальний номер: НОМЕР_2 , відповідають критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, вказане майно постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 19 березня 2025 року,обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення злочину, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні (а.с. 44-46).

Прокурором доведено, що за допомогою транспортного засобу MAN TGU 12.250, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , Vehicle identification number (VIN) НОМЕР_2 здійснювалось транспортування незаконно виготовленої підакцизної продукції фігурантами кримінального провадження, з місць її виготовлення, а отже що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину.

Крім того, в разі повернення вказаного майна не можливо буде провести дактилоскопічну експертизу, з метою встановлення особи, хто безпосередньо здійснював транспортування незаконної підакцизної продукції вказаним транспортним засобом та без встановлення вказаних обставин не можливо довести об`єктивну сторону кримінального правопорушення передбаченого ст. 204 КПК України, оскільки власник транспортного засобу заперечує факт користуванням ним.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності ухвали є обґрунтованими, ухвала слідчого судді є такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності правових підстав для арешту майна не відповідають, як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб MAN TGU 12.250, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ,Venicle identification number (VIN) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу MAN TGU 12.250, індивідуальний номер: НОМЕР_2 , із забороною відчуження, розпорядження та/або користування.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 761/15293/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/3745/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України