У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

представника Полтавського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження за поданням начальника Полтавського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_6 ,

Встановив:

Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.02.2025 було затверджено угоду від 07.02.2025 року про визнання винуватості, укладену між начальником Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1, ст.369 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вирок набрав законної сили 22 березня 2025 року та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 26 березня 2025 року.

22 квітня 2025 року до суду від начальника Полтавського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 надійшло подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 до органу пробації не з`являється. 16 квітня 2025 року до нього було здійснено телефонний дзвінок, в ході якого він повідомив, що штраф за вироком суду не сплатив, оскільки офіційно не працює та відсутні кошти. Таким чином начальник Полтавського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області прохала суд розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_6 відповідно до закону.

Представник Полтавського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_2 в судовому засіданні прохала суд задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання органу пробації.

Засуджений ОСОБА_6 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Розглянувши подання, вислухавши думку представника пробації, прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що в задоволенні подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу необхідно відмовити.

У відповідності із ч.ч. 1, 3 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений ч. 1 ст. 26 КВК України, суд за поданням представника органу пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Однак, засуджений ОСОБА_6 у визначений ст. 26 КВК України строк, без будь-яких поважних причин, не сплатив визначену вироком суду суму штрафу.

Згідно приписів п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України.

Між тим, як встановлено у судовому засіданні, вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.02.2025 року ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, укладену між начальником Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. При цьому орган пробації може звернутися до прокурора з відповідним клопотанням щодо ініціювання перед судом скасування вироку на підставі угоди, яка не виконується засудженим. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно частини 3 даної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погодився з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою угодою. При цьому у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

Таким чином, невиконання засудженим умов укладеної угоди про визнання винуватості, якою сторонами було узгоджено призначене йому покарання, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.

Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", де в п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1 ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5 ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог угоди, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну засудженому міри кримінального покарання у виді штрафу на міру кримінального покарання у виді громадських, виправних робіт, або позбавлення волі, а ґрунтується на зверненні визначених КПК України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Лише після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, оскільки діючим КПК України передбачено інший порядок вирішення питання невиконання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 26 КВК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 472-476, 537, 539 КПК України, суд

Постановив:

У задоволенні подання начальника Полтавського Полтавського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно ОСОБА_6 , засудженого 19.02.2025 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.369 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя