печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

власника майна: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001691 від 17.08.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучено у ході обшуку 14.05.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 із сім-карткою НОМЕР_8 ; банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 .

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора та оперативного супроводження Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001691 від 17.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до Головного слідчого управління Національної поліції України надійшла заява т.в.о. ректора Національного авіаційного університету (далі - НАУ) ОСОБА_5 , згідно якої наказом № 395/од від 23.07.2024 створено тимчасову комісію щодо можливої корупційної складової при нарахуванні заробітної плати працівникам відділу безпекової діяльності та перевірки додержання ними вимог законодавства України про працю. Зазначені обставини призвели до необґрунтованої виплати заробітної плати та преміальних нарахувань у загальному розмірі близько 1 383 756,55 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що колишній ректор НАУ ОСОБА_6 організував протиправний механізм заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання службовим становищем, який полягав у фіктивному прийомі на роботу громадян, без фактичного виконання ними функціональних обов`язків, із подальшим нарахування їм заробітної плати та заволодіння нею, до протиправного механізму залучив наступних осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до функцій яких входило фіктивний прийом громадян на роботу та оформлення їх працевлаштування; ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які будучи обізнані про відсутність громадян на робочому місці, підписували табелі облік робочого часу, а також безпосередньо здійснювали зняття коштів із зарплатних рахунків громадян із подальшим переданням їх ОСОБА_6 для розподілу; ОСОБА_12 , який організував протиправний механізм заволодіння бюджетними коштами у підпорядкованих структурних підрозділах.

14.05.2025 року у період часу з 07:37 год. по 09:17 год. відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.04.2025 №757/17901/25-к, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 із сім-карткою НОМЕР_8 ; банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 , однак перебуваючи в місці проведення обшуку технічні можливості оглянути вищевказані мобільні телефони та зняти з них інформацію, не було можливості так, як був відсутній відповідний спеціаліст, який володіє такими знаннями в зв`язку з чим зазначені мобільні телефони були вилучені.

14.05.2025 року зазначені речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку, оскільки таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене або знищене, а також враховуючи, що вказане майно містить відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відомості про які внесено до ЄРДР та розслідуються у вказаному провадженні.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явились, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Згідно з ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора та оперативного супроводження Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001691 від 17.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

14.05.2025 року у період часу з 07:37 год. по 09:17 год. відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.04.2025 №757/17901/25-к, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 із сім-карткою НОМЕР_8 ; банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 , однак перебуваючи в місці проведення обшуку технічні можливості оглянути вищевказані мобільні телефони та зняти з них інформацію, не було можливості так, як був відсутній відповідний спеціаліст, який володіє такими знаннями в зв`язку з чим зазначені мобільні телефони були вилучені.

14.05.2025 року зазначені речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено в ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям речових доказів, постановою слідчого його визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення речових доказів, накласти арешт на вищезазначене майно.

За таких обставин, клопотання Прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001691 від 17.08.2024 року, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001691 від 17.08.2024 року - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001691 від 17.08.2024 року на майно, яке вилучено у ході обшуку 14.05.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 із сім-карткою НОМЕР_8 ; банківська картка «ПриватБанку» НОМЕР_9 .

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1