Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1545/25
Провадження №: 1-кп/332/425/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000366 від 13.03.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка (раніше - Чубарівка) Пологівського району Запорізької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, який перебуває на посаді маскувальника військової частини НОМЕР_1 , не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

на початку лютого 2025 року, в денний час доби, ОСОБА_4 , знаходячись біля одного зі зруйнованих будинків по АДРЕСА_1 , виявив на землі корпус бойової ручної осколкової гранати Ф-1, 315 бойових проміжних патронів калібру 5,45x39 мм, 2 бойових гвинтівково-кулеметних патрона калібру 7,62x54 мм, а також 2 бойових гвинтівково-кулеметних патрона калібру 14,5x114 мм.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимог п. 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів, здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання боєприпасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, придбав корпус бойової ручної осколкової гранати Ф-1, 315 бойових проміжних патронів калібру 5,45x39 мм, 2 бойових гвинтівково-кулеметних патрона калібру 7,62x54 мм, а також 2 бойових гвинтівково-кулеметних патрона калібру 14,5x114 мм, шляхом привласнення знайденого, чим здійснив придбання вибухової речовини та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, переніс знайдені ним, корпус бойової ручної осколкової гранати Ф-1, 315 бойових проміжних патронів калібру 5,45x39 мм, 2 бойових гвинтівково-кулеметних патрона калібру 7,62x54 мм, а також 2 бойових гвинтівково-кулеметних патрона калібру 14,5x114 мм, до господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 09 години 47 хвилин 13 березня 2025 року.

У подальшому, 13 березня 2025 року, в період часу з 09 години 47 хвилин до 11 години 02 хвилини, працівниками Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали Орджонікідзівського районного суду міста Запоріжжя від 06 березня 2025 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: корпус бойової ручної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г (висновок судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/108-25/6226-ВТХ від 20.03.2025); 315 (триста п`ятнадцять) предметів, схожих на патрони, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 мм, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, (автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РПК-74) та їх модифікації, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби (висновок судової експертизи зброї № СЕ-19/108-25/6227-БЛ від 24.03.2025); 2 (два) предмета, схожих на патрони з маркуванням «188 75» та «10 22», які є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими гвинтівково-кулеметними патронами калібру 7,62x54 мм з кулями зі сталевим осердям, виробництва СРСР і Болгарії, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби (висновок судової експертизи зброї № СЕ-19/108-25/6225-БЛ від 25.03.2025); 2 (два) предмета, схожих на патрони, які є боєприпасами - бойовими гвинтівково-кулеметними патронами калібру 14,5x114 мм, промислового виробництва СРСР, що споряджені запалювальними кулями миттєвої дії (МДЗ), призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї відповідного калібру, складові частини яких придатні до забезпечення проведення пострілу (висновок судової експертизи зброї № СЕ-19/108-25/6228- БЛ від 25.03.2025).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27.03.2025 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000366, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

В даній угоді прокурором зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини. Обвинуваченим беззастережно визнано винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди було узгоджене покарання, та обвинуваченим надано згоду на призначення йому покарання, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення і затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги кримінального та кримінального процесуального законодавства, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому, узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, її укладення сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому, узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши учасників провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

За приписами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 475 КПК України встановлено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, суд доходить висновку, що вона узгоджується з вимогами діючого законодавства.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроза бо наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_6 , узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів (ч. 5 ст. 12 КК України).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання, проходить службу на посаді маскувальника у військовій частині НОМЕР_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Отже, суд вважає необхідним затвердити угоду стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та призначити останньому узгоджену міру покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподіл судових витрат, суд здійснює згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, та стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 263 КК України, ст. 336, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000366 від 13 березня 2025 року, яка 27.03.2025 року, укладена між прокурором ОСОБА_3 , і обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.03.2025 року, покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та згідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз:

- № СЕ-19/108-25/6225-БЛ від 25.03.2025 року у сумі 1 591 грн. 80 коп.;

- № СЕ-19/108-25/6226-ВТХ від 20.03.2025 року у сумі 2 387 грн. 70 коп.;

- № СЕ-19/108-25/6227-БЛ від 24.03.2025 року у сумі 2 387 грн. 70 коп.;

- № СЕ-19/108-25/6228-БЛ від 25.03.2025 року у сумі 2387 грн. 70 коп.

Речові докази:

- корпус бойової ручної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який разом із первинною упаковкою, поміщений до сейф-пакету Експертної служби МВС України № 5705888, та переданий до камери схову речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, 8, - знищити;

- 2 стріляні гільзи, 2 кулі та первинне упакування, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/6228-БЛ від 25 березня 2025 року, разом із первинною упаковкою, поміщено до сейф-пакету Експертної служби МВС України № 3873358; 300 патронів, 15 гільз та їх первинне упакування, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/6227-БЛ від 24 березня 2025 року, разом із первинною упаковкою, поміщено до сейф-пакету Експертної служби МВС України № 6154988; 2 гільзи та їх первинне упакування, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/6225- БЛ від 25 березня 2025 року, разом із первинною упаковкою, поміщено до сейф-пакету Експертної служби МВС України № 6122026, та передані до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, 8, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Запоріжжя, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити обвинуваченим та прокурору копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1