Справа № 462/9833/24
провадження 1-кп/462/260/25
У Х В А Л А

28 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на автомобіль марки «КІА Forte» номерний знак НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000939 від 26.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та зобов`язати орган досудового розслідування повернути безоплатно ОСОБА_4 вищевказаний автомобіль. Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.09.2024 накладено арешт на автомобіль марки «КІА Forte» номерний знак НОМЕР_1 . Досудове розслідування завершилось, всі необхідні слідчі дії проведено, обвинувальний акт передано в суд для розгляду по суті. Станом на сьогоднішній день, ОСОБА_4 не визнаний судом винним в ДТП, за зберігання автомобіля він оплатив 30 000,00 грн, не отримавши належним чином підтверджуючий документ про таку оплату. До того ж автостоянка на вул. Авіаційній,7, де зберігається автомобіль, не є арешт-майданчиком і будь-які дозвільні документи (договір з органом досудового розслідування або управління поліції про зберігання речових доказів; ліцензія/дозвіл на провадження охоронної діяльності; документи , що підтверджують право власності, договір оренди, наказ/розпорядження органу досудового розслідування про передачу авто на зберігання чи ін.), які надають право на зберігання даного автомобіля, відсутні. Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять жодних належних та допустимих доказів про законність вилучення і зберігання автомобіля марки «КІА Forte» номерний знак НОМЕР_1 . Враховуючи вищенаведене і те, що утримання автомобіля марки «КІА Forte» номерний знак НОМЕР_1 на території, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Авіаційна, 7 та їх арешт завдає власнику шкоди, перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням, а тому просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений у судовому засіданні клопотання про скасування арешту на автомобіль підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного на автомобіль, заперечив.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні щодо клопотання про скасування арешту на автомобіль заперечили.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.09.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Кіа» модель «Forte» реєстраційний номер НОМЕР_1 в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація), який на праві власності належить ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.02.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_9 , власника автомобіля марки «Кіа» модель «Forte» реєстраційний номер НОМЕР_1 , про скасування арешту майна - відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Крім цього, суд враховує, що статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що засадами кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, беручи до уваги, що досудове слідство завершено, обвинувальний акт призначено до судового розгляду, враховуючи, що автомобіль марки «Кіа Forte» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідно до постанови слідчого, думку прокурора та потерпілої, які заперечили щодо скасування арешту, а також те, що відсутні належні докази, які надають ОСОБА_4 , на даний час, право володіння даним транспортним засобом, захисником не доведено, що в подальшому відпала потреба в застосуванні такого заходу, як арешт майна, а також що вказаний арешт було накладено необґрунтовано, а тому суд приходить до висновку, що на даний час відсутні достатні підстави для скасування арешту, а відтак у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 131, 132, 174 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: