Справа № 950/3667/23
Номер провадження 1-кп/950/36/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000165 від 21.07.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будилка, Сумського району, Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ч. 1 ст. 258-2 КK України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 20.06.2025 року звернувся до суду з клопотанням № 124 про визнання доказів неналежними і недопустимими, мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувальний акт у справі було передано до суду 12 грудня 2023 року.

Листом від 06.03.2025 р. № 10/2-736-24 прокурор надіслав обвинуваченму висновок експерта № СЕ-19/119-23/13766-КТ від 11.03.2024 р. і довідку про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/119-23/13766- КТ від 11.03.2024 р.

Оскільки висновок експерта було виготовлено через три місяці після передачі обвинувального акту до суду, а відкриття даного висновку експерта і довідки про витрати на проведення експертизи прокурор здійснив через 15 місяців після передачі обвинувального акту до суду та не пояснив чому експертиза була проведена після закінчення досудового розслідування, де перебував висновок експерта в період з 11.03.2024 по 06.03.2025 р., не повідомив суду, що після завершення досудового розслідування і направленням обвинувального акта до суду, збір доказів стороною обвинувачення, є незаконним, а докази отримані після завершення досудового розслідування, не можуть бути використані в суді, дані докази, на думку обвинуваченого є очевидно недопустимими, та такими, що не можуть бути досліджені в судовому засіданні згідно приписів ч. 2 ст. 89 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 20.06.2025 року звернувся до суду з клопотанням № 125 про визнання доказів неналежними і недопустимими, мотивуючи свої вимоги тим, що серед свідків, яких має намір допитати сторона обвинувачення перебувають свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покази яких не стосується суті справи, не мають значення для кримінального провадження, а їх озвучення може порушити його права, оскільки відомості поширені свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є завідомо неправдивими та спрямовані на його дискредитацію та поширені з метою зганьбити його честь і гідність.

З приводу завідомо неправдивих свідчень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Сумське РУП ГУНП в Сумській області за заявою ОСОБА_4 відкрило кримінальне провадження № 0001714 від 01.11.2024 р. за ч.1 ст. 384 ККУ і проводить досудове розслідування по факту поширення співробітнику СБУ завідомо недостовірної інформації, яка не стосується обставин злочину, що підтверджується витягом з зазначеного кримінального провадження.

За таких обставин свідчення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сторона обвинувачення планує використовувати як докази в суді, на думку обвинуваченого є очевидно неналежними і недопустимими, та такими, що не можуть бути досліджені в судовому засіданні згідно приписів ч.2 ст.89 КПК України.

Тому він звернувся до суду з зазначеними клопотаннями і просив визнати недопустимими і неналежними доказами висновок експерта № СЕ-19/119-23/13766-КТ від 11.03.2024 і довідку про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/119-23/13766- КТ від 11.03.2024 р., відмовити в приєднанні до матеріалів справи зазначених доказів та повернути їх прокурору. Визнати недопустимими і неналежними докази - показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і відмовити прокурору в їх допиті.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свої вимоги в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 також підтримала, вважає названі ним докази очевидно недопустимими.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи це тим, що експертний висновок і довідка експерта вже були досліджені в судовому засіданні, а їх оцінка повинна здійснюватись під час перебуванні суду в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку. Свідки сторони обвинувачення ще не викликались і не допитувались в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, вивчивши клопотання обвинуваченого та дослідивши матеріали справи, суд бере до уваги, що висновок експертизи, довідка про її вартість та показання свідків відповідно до вимог ч. 1 ст. 98, п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є доказами у кримінальному провадженні і відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України сторона, яка вважає необхідним подати їх суду є вільною у використанні своїх прав у межах та спосіб, визначених чинним законодавством.

Оцінка доказів, які просить визнати недопустимими обвинувачений, здійснюється судом з наданням відповідних обгрунтувань під час ухвалення судом остаточного рішення за наслідками розгляду наданого суду обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і тому вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Крім того, суд бере до уваги, що письмові докази - висновок експертизи, довідка про її вартість вже були приєднані до справи і досліджені з участю обвинуваченого в судовому засіданні, що на думку суду виключає можливість не приєдання їх до матеріалів справи і повернення прокурору.

Свідки сторони обвинувачення не допитувались в судовому засіданні, їх показання не відомі суду, що не дає можливості дійти висновку щодо їх належності і допустимості.

За таких обставин, у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує обвинувачений, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

Тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 89, 98, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотань ОСОБА_4 № 124 та № 125 від 20.06.2025 року про визнання доказів неналежними і недопустимими відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_9