Провадження № 1-кс/369/2300/25
УХВАЛА

04.08.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся прокурор, в якому просив надати дозвіл на затримання підозрюваного.

Разом із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного слідчим було подано клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилався на те, що у провадженні сектору дізнання ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000490 від 19.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Так, 19.04.2022 року до ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали працівника ДВБ ГПУ ОСОБА_6 з приводу того, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора та її збройних формувань за допомогою мережі Інтернет, а саме шляхом викладання публікацій із російською символікою держави- агресора та надписами на своїй сторінці в соціальній мережі «Фейсбук».

У ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що під час дії воєнного стану 12.03.2022 (більш точного часу встановити не представилось можливим) громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у невстановленому місці на території Бучанського району Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 65,68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, розмістив на своїй сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» дописи, що закликають до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим користувачем в соціальній мережі «Фейсбук» з нік-неймом « ОСОБА_7 », в мережі Інтернет та особистих месенджерах, з метою спонукання громадян України до виконання рішень окупаційної адміністрації держави-агресора, поширив ряд постів, які спрямовані до невизначеного кола осіб та публічно закликають до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, серед яких інформаційний пост у вигляді зображення латинської літери «2» з підтекстом «ПОДЕРЖИМ НАШИХ» та інформаційний пост у вигляді зображення з підтекстом «НЕТ БОЙНЕ» ОСОБА_8 ».

На підставі вищезазначеного своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 здійснив публічні заклики до підтримки рішень дій держави- агресора, збройних формувань окупаційної адміністрації держави-агресора.

27.04.2022 року у відповідності до вимог п.п. 1,3 ч. 1 ст.276, ч.З ст.278, 298-4 КПК України дізнавачем за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_5 27.04.2022 надіслано поштовим зв`язком.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є громадянин України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецька, Донецької області, з вищою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце тимчасового проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом про реєстрацію в ЄО відділу №1(м. Вишневе) Бучанського РУП ЕУНП в Київській області за № 4526 від 19.04.2022;

-рапортом головного оперуповноваженого інженера ДВБ НП України ОСОБА_9 від 18.04.2022;

-ДВД диском з відео записом з камер зовнішнього відеоспостереження ЖК «Євромісто» від 19.04.2022;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 26.04.202;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.04.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2022;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.04.2022;

-протоколом огляду мобільного телефона від 25.04.2022;

-протоколом огляду Інтернет-мережі від 26.04.2022;

-повідомленням у вчиненні кримінального правопорушення від 27.04.2022, а також: іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У зв`язку із переховуванням підозрюваного від органу досудового та суду 28.04.2022 дізнавачем ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук.

Станом на час подання даного клопотання місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 органу досудового розслідування та прокурору не відоме.

Вжитими під час досудового розслідування заходами встановити місце знаходження ОСОБА_5 не представилось можливим, місце знаходження його не відоме, що свідчить про те, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає дізнанню з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, до Києво-Святошинського районного суду Київської області прокурором подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задля об`єктивного його розслідування в розумні строки та з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.ґі. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, шо підозрюваний може:

-переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинене правопорушення, яке с кримінальним проступком, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На даний час ОСОБА_5 фактично переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його оголошено в розшук.

Аналізуючи вказаний ризик у контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого можуть або ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (РапсЬепкоу. Киззіа (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, і моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддасться кримінальному переслідуванню (Вєссієлу. Моїсіоуа (Бекчиев проти Молдови).

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків, необхідно зазначити, що наразі існує ризик того, що останній може незаконно впливати на свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь- яких показань задля ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що на даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не відоме органу дізнання та прокурору, фактично він переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, а також враховуючи те, що до Києво- Святошинського районного суду подано клопотання прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому виникла необхідність в отриманні ухвали суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд задовольнити клопотання в повному обсязі.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про неможливість задоволення вказаного клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання може бути подане, в тому числі одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Частиною четвертою статті 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

З вимог, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з ч. 1 ст. 111-1 КК України публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України караються позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

А отже, до ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні проступку, за який законом не передбачено покарання у виді позбавлення волі або штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки судом встановлено, що прокурор не довів, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, на виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу.

Крім того, оскільки в клопотанні про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного не наведені підстави для розгляду такого клопотання за відсутності підозрюваного, а у задоволені клопотання про затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, суд позбавлений можливості розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного за його відсутності, а отже суд не здійснює розгляд вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 190,193, 194, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1