КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3905/2025 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року призначено судовий розгляд кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2024 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст 28, ч 1 ст 114-1, ч 3 ст 307, ч 3 ст 332 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст 28, ч 1 ст 114-1, ч 3 ст 332 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч 3 ст 332 КК України; продовжено обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в до 01.06.2025 року включно, без визначення розміру застави; продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 до 01.06.2025 року включно, без визначення розміру застави; продовженообвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді особистого зобовязання з покладенням обовязків на строк до 03.06.2025 року включно.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , судом помилково зроблено висновок про обгрунтованість ризиків, визначених ст. 177 КПК України та не перевірено можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що поза увагу суду залишились дані про обвинуваченого, а також відомості про стан його здоров`я, який в умовах слідчого ізолятора суттєво погіршився.

Також захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_13 заявив клопотання про розгляд кримінального провадження судом колегіально, разом з тим, ухвала про продовження строку тримання під вартою винесена суддею одноособово.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши надані матеріали провадження, колегія суддів уважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочинів обвинуваченим, які інкримінуються стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року продовжено строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 01 червня 2025 року.

На переконання колегії суддів таке рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду клопотання прокурора.

Так, суд першої інстанції вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого ОСОБА_7 та дійшов обгрунтованого висновку, що клопотання прокурора про продовження обраного на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , підлягає задоволенню, оскільки на даний час існують достатні підстави вважати, що обвинувачений можуть здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показань, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому, перевіривши сукупність переконливих підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе на даному етапі кримінального провадження забезпечити належної процесуальної поведінки

ОСОБА_12. З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором обгрунтовано існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника про необгрунтованість заявлених ризиків, не знайшли свого підтвердження в оді апеляційного перегляду справи, оскільки питання щодо продовження строків тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого суд першої інстанції надав належну оцінку доведеності існування цих ризиків, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

Доводи про те, що оскаржувана ухвала винесена незаконним складом суду, не заслуговують на увагу, оскільки кримінальний процесуальний закон не вимагає постановлення ухвал за результатами підготовчого судового засідання судом колегіально.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року та зміни обвинуваченому запобіжного заходу, а тому апеляційна скарга з доповненнями захисника як необґрунтована задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4