Провадження № 11-кп/824/5034/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,- В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1,2 ст.205-1, ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року продовжено строк дії, обраного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 15.09.2025 включно, з визначенням застави ОСОБА_7 у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень; ОСОБА_6 - у розмірі 1 000 000 (одного мільйона) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, винесена всупереч положень ст. 199 КПК України, оскільки судом не перевірено обгрунтованість заявлених прокурором ризиків та за відстуності доказів на підтвердження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України продовжив застосування до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу з визначенням непомірного для них розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційних скарг за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані до апеляційного суду матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Так, під час розгляду судом встановлено, що що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів корисливої спрямованості, а тому, з метою уникнення покарання можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на учасників процесу.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченим, тяжкість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів корисливої спрямованості, вік, стан здоров`я обвинувачених, суд дійшов висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги захисника, місцевим судом у повній мірі перевірено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та зроблено обгрунтовані висновки про те, що менш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави, у розмірі, що не суперечить положенням ст. 183 КПК України.

Відтак, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, та у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року, якою продовжено строк дії, обраного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 15.09.2025 включно, з визначенням кожному з них застави - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: