Справа № 755/8108/24 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5114/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, мають бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Тобто зміна вироку не допускається у випадку, коли ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останній просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині неправильної кваліфікації дій обвинуваченого за першим епізодом, доповнивши його кваліфікуючою ознакою «повторності вчинення кримінального правопорушення», тобто в апеляційній скарзі фактично ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого внаслідок збільшення обсягу його обвинувачення.

Наведене свідчить про неконкретність вимог апеляційної скарги прокурора та неможливість перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, а отже є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року - залишити без руху.

Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, встановити строк, тривалістю 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2