В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001540 від 06 жовтня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, який на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 04.12.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, триває на даний час та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння, у період якого ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 18 серпня 2024 року близько 18:00 години прийшов у гості до своєї знайомої - ОСОБА_7 , а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де, того ж дня приблизно о 20:00 годині з дозволу власниці взяв мобільний телефон марки «Iphone 13 ProMax» для пошуку інформації в мережі Інтернет та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, переконавшись у відсутності уваги з боку потерпілої та того, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою мобільного телефону потерпілої ««Iphone 13 ProMax», в якому знаходилась сім карта оператору мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , заздалегідь знаючи пароль, здійснив вхід до мобільного додатку «Приват 24», який був встановлений на телефоні.

В цей же день близько 20:01 години ОСОБА_5 , використовуючи відомі йому під - коди, таємно, через мобільний додаток «Приват 24», однією транзакцією переказав з кредитної банківської картки потерпілої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на банківську карту свого знайомого ОСОБА_8 «Моно Банк» № НОМЕР_3 грошові кошти на суму 16 000 гривень, тобто таємно повторно вчинив крадіжку. Після чого, повернув мобільний телефон потерпілій не повідомивши про викрадення коштів та з дозволу власниці залишився на ніч.

Діючи далі з єдиним злочинним умислом, об`єднаним єдиним злочинним результатом - викраденням коштів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , прокинувшись 19 серпня 2024 року о 05:47 годині, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів потерпілої ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпіла спала, взяв з тумбочки її мобільний телефон, використовуючи відомі йому під - коди, через мобільний додаток «Приват 24», з банківської картки останньої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 однією транзакцією переказав на банківську карту свого знайомого ОСОБА_8 «Моно Банк» № НОМЕР_3 грошові кошти на суму 32 000 гривень, тобто таємно повторно вчинив крадіжку, після чого поклав мобільний телефон на тумбочку, роблячи вигляд, що він ним не користувався.

Внаслідок протиправний дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 39 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, та суду пояснив, що потерпіла його колишня співмешканка і вона його оговорює у крадіжці її грошей. Він запевняє, що гроші не викрадав, мобільним телефоном потерпілої не користувався.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що вона знайома із обвинуваченим ОСОБА_5 18.08.2024 приблизно о 18:00 годині до неї додому прийшов ОСОБА_9 , він користувався її мобільним телефоном та знав всі паролі від додатків та самого телефону, оскільки вони раніше були співмешканцями. Того дня він залишився у неї вдома.

19.08.2024 потерпіла зайшла до мобільного додатку «Приват 24» та побачила, що з її банківської кредитної карти «ПриватБанк» зняті та переведені кошти на інший рахунок на загальну суму 39 000 гривень, двома платежами. Вона одразу зателефонувала ОСОБА_9 та запитала його за гроші, на що ОСОБА_9 сказав, що він переводив гроші на карту їх спільного знайомого - ОСОБА_8 . Обвинувачений пояснив, що це він зняв кошти з її картки та пізніше поверне. Вказує, що вона чекала на повернення грошей, але їй набридло і тому вона звернулася з письмовою заявою до поліції. Потерпіла пояснювала, що вона отримала довідку про рух коштів у Банку та надала її слідчому під час допиту і огляду телефону. Додала, що вона не має претензій до обвинуваченого та просить його строго не наказувати.

Свідок ОСОБА_8 суду надав наступні покази, а саме, що він має давнього знайомого ОСОБА_10 . 18.08.2024 приблизно о 20:00 годині до нього зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що зараз переведе гроші з карткового рахунку ОСОБА_11 та просив ці кошти зняти готівкою, через хвилину були зараховані кошти. Наступного дня знову перевів гроші з карткового рахунку ОСОБА_11 . Того дня до нього прийшов ОСОБА_9 та вони разом зняли з банкомату готівку, яку забрав ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснював, що він сам сформував довідку про рух коштів та надав її слідчому під час його допиту і огляду телефону.

Свідки сторони захисту ОСОБА_12 суду пояснила, що вона бабуся обвинуваченого та стверджує, що потерпіла оговорює її онука, так як вони посварилися, така у неї помста. Свідок ОСОБА_13 відповідно до ст.63 Конституції України відмовилася давати покази стосовно свого сина.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмові докази, що надані стороною обвинувачення, а саме: витягом з ЄРДР; випискою про рух грошових коштів АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № НОМЕР_2 , якою підтверджується факт того, що 18.06.2024 о 20:01 годину з особистого рахунку потерпілої ОСОБА_7 однією транзакцією переказані кошти з кредитної банківської картки на банківську карту ОСОБА_8 «Моно Банк» № НОМЕР_3 грошові кошти на суму 16 000 гривень. А також, 19.06.2024 о 05:47 годині з особистого рахунку потерпілої ОСОБА_7 однією транзакцією переказано кошти з кредитної банківської картки на банківську карту ОСОБА_8 «Моно Банк» № НОМЕР_3 грошові кошти на суму 23000 гривень; протоколом огляду мобільного телефону належного ОСОБА_7 від 09.10.2024, яким підтверджено факт перерахування коштів із мобільного застосунку потерпілої на карту належну ОСОБА_8 ; протоколом огляду мобільного телефону належного ОСОБА_8 від 15.10.2024, яким підтверджено факт отримання двох платежів на суми 16000 гривень та 23 000 гривень з рахунку потерпілої; довідкою «Моно Банк» про рух коштів від 18.10.2025 року клієнта ОСОБА_8 , що підтверджує факт отримання двох платежів на суми 16000 гривень та 23 000 гривень з рахунку потерпілої.

Досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази суд оцінює в їх сукупності за критеріями належності та допустимості. За критерієм належності, закріпленим у ст. 85 КПК України, суд вважає всі досліджені докази належними, допустимими, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отриманими без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та не має підстав їм не довіряти.

Разом із тим, статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає безспірно встановленим те, що всі процесуальні дії по збиранню доказів по даному провадженню, які були досліджені судом, були проведені у спосіб з дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом, з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина

Сторона захисту вказує на неналежність та недопустимість доказів, а саме довідки «Моно Банк» про рух коштів від 18.10.2025 року клієнта ОСОБА_8 , з тих підстав, що вона має електронний підпис та виписки про рух грошових коштів АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_7 .

Однак, твердження захисника є безпідставним, оскільки свідок ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснювали, що вони самі формували та отримували у банку вказані довідки про рух коштів та надавали їх слідчому під час допиту та огляду телефонів, суд зазначає, що отримання даних письмових доказів відповідає вимогам КПК України.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та наявність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких, обвинувачений за медичною допомогою до лікаря нарколога та лікаря психіатра не звертався, судимий раніше, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи сукупність обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинений злочин, обсяг обвинувачення та особу винного, як суб`єкта злочину, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не визнав вину, матеріальну шкоду завдану потерпілій не відшкодував, та з урахуванням досудової доповіді органу пробації та позиції потерпілої, яка не наполягала на суворому покарання, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі. Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити на підставі ч.1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, та частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2023 року.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння нових злочинів.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе лише в ізоляції від суспільства.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому покарання з урахування ст.75 КК України чи ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлений, витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, строк покарання рахувати з моменту затримання - з 25 жовтня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді шести років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання - з 25 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Особою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1