Справа № 550/1306/24
Провадження №1-кп/550/24/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого не з`явився,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000590 від 15.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.12.2021 Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

Згідно з обвинувальним актом 14.09.2023 о 20 год 00 хв ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_5 , в темний час доби, без опадів, по асфальтобетонному покритті, рухався по автодорозі від. С. Черняківка Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту, в напрямку автодороги Чутове-Скороходове-В.Рублівка.

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій обстановці, при виїзді на перехресті на автодорогу Чутове-Скороходове-В.Рублівка, проїхавши поворот, водій ОСОБА_4 порушуючи вимоги п. 21.1 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: 21.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не змінив напрямок руху, після чого автомобіль здійснив виїзд за межі проїжджої частини автодороги в кювет з подальшим перекиданням автомобіля. Внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 362 від 06.06.2024 у ОСОБА_5 встановлено наступні тілесні ушкодження: перелом лівої гомілки та таранної кістки, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематоми, забійні рани та садна шкіри голови, тулубу, кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів чи ударів об такі, могли утворитися від тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, і згідно з «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно з висновком експерта авто-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/11866-ІТ від 29.07.2024 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ 110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ЗАЗ 110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду 17.06.2025 надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій також зазначено, що матеріальні претензії до обвинуваченого відсутні, та прохання призначити покарання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, керуючись ст. 325 КПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно, 14.09.2023 о 20 год 00 хв він, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110557, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_5 , в темний час доби, без опадів, по асфальтобетонному покритті, рухався по автодорозі від с. Черняківка Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту, в напрямку автодороги Чутове-Скороходове-В.Рублівка.

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій обстановці, при виїзді на перехресті на автодорогу Чутове-Скороходове-В.Рублівка, проїхавши поворот, обвинувачений, порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху України», не змінив напрямок руху, після чого автомобіль здійснив виїзд за межі проїжджої частини автодороги в кювет з подальшим перекиданням автомобіля. Внаслідок наведеного пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він щиро кається у вчиненому, та просив суворо його не карати.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального правопорушення, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального правопорушення щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

З огляду на викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, перебування на його утриманні двох малолітніх дітей, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 51000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття.

Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким правопорушенням, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно. З огляду на викладене, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе.

Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, зокрема те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї винуватості як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, його щире каяття, дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що у справі були понесені витрати на проведення судової інженерно-трасологічної експертизи у розмірі 1 135,92 грн, відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 20.10.2023.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України речові докази у вигляді автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд вважає за необхідне повернути власнику, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 повернути медичному закладу КНП «Чуцтівська ЦЛ».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 51 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової інженерно-трасологічної експертизи у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 92 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2023 року арешт вилучених в ході огляду місця події 14.09.2023 речових доказів, а саме: автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- автомобіль «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 повернути медичному закладу КНП «Чуцтівська ЦЛ».

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1