Дата документу 19.05.2025Справа № 554/7406/25
Провадження № 1-кс/554/6824/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділення № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000198 від 17.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2025 приблизно о 19:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки з ОСОБА_7 , діючи повторно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс останьому не менше двох ударів ліктями в ділянку обличчя, не менше одного удару лівою рукою, пальці якої зігнуті в кулак в ділянку правої щоки, не менше двох ударів руками, пальці яких зігнуті в кулак, в діляку грудної клітини та не менше трьох ударів правою ногою у взутті, в ділянку корпуса, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: дегенеративно-дистрофічних змін грудного відділу хребта потерпілого, перелому верхньої третини тіла грудини з зміщенням та заходженням уламків, зміщення дистального дистального кінця дорсально, консолідованих переломів ребер справа та зліва, на цьому фоні визначаються неконсолідовані переломи: переднього відрізку 3-го ребра справа; зліва: перелому переднього відрізку 5-го з діастазом до 4 мм, 6-го, переломів 7-8-го з зміщенням на товщину кортикалу, заднього відрізку 9-го ребра зліва на товщину поперечника, передньої клиноподібної деформації Th11-L1 хребців до 1/3 висоти, внутрішньочерепного крововиливу, передньоангулярного перелому нижньої щелепи справа, перелому кісток носа; церебральної мікроангіопатії; лівобічного пневмотораксу малим об?ємом, помірно вираженого бронхіоліту справа, слідів рідини у лівій плевральній порожнині.

16.05.2025 ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями каретою швидкої медичної допомоги доставлений до КП «2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

17.05.2025 приблизно о 06:46 год. ОСОБА_7 від отриманих травм, не приходячи до тями, помер в реанімаційному відділенні КП «2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» за адресою: м. Полтава, вул. Монастирська, 7-а.

Відповідно до довідки ДСУ «Полтавське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 19.05.2025 причиною смерті ОСОБА_7 стали крововиливи під оболонку речовини головного мозку, тупа черепно-мозкова травма з переломом кісток черепа, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом.

19 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Близнюки, Близнюківського р-ну, Харківської обл., українець, громадянин України, із середньою освітою, не працює, не одружений, утриманців не маючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

?Протокол огляду місця події від 17.05.2025;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 17.05.2025;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 17.05.2025;

?Протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 17.05.2025;

?Протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 17.05.2025;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 17.05.2025;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 17.05.2025;

?Протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 17.05.2025;

?Протокол пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_8 від 17.05.2025;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.05.2025;

?Копією лікарського свідоцтва про смерть.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених. Приєднав документи в кількості 3-х арк.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає частково, але просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого з огляду на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного підтримує свого підзахисного та просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого з огляду на недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованістю підозри.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Підставами для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність наступних обставин:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років;

-вік та стан здоров`я підозрюваного;

-майновий стан підозрюваного, який ніде не працює.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення, порушення встановленню обставин по кримінальному провадженні та розумності строків проведення досудового розслідування та у подальшому розгляду кримінального провадження, оскільки розуміє про тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення, немає сталих соціальних зв`язків, ніде не працевлаштований;

-незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню шляхом залякування, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування та встановлення всіх обставин по останньому. Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4

-вчинити інше кримінальне правопорушення так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення тяжких насильницьких злочинів та продовжує вчиняти їх. На шлях виправлення не став.

Враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики та тяжкість вчиненого;

- особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

- застава не можливо застосувати оскільки, злочин, вчинено із застосуванням насильства. Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, Європейський суд з прав людини зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

Відповідно до п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, розмір майнової шкоди, у завданні якої пдозрюється, тощо.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення щодо призвело до загибелі людини, дає право суду не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб в межах строку досудового розслідування, з 19.05.2025 року 16 год. 00 хв. до 17.07.2025 року 16 год. 00 хв. включно.

Строк дії ухвали суду до 17.07.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобовязати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1