УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з мобільного телефону марки «Редмі» в корпусі синього кольору, що належить ОСОБА_4 , що був накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/9769/25 від 21.07.2025.

В обґрунтування клопотання вказано, що потреба у подальшому арешті вказаного майна відпала, оскільки з належним заявнику майном проведено всі необхідні слідчі дії. В рамках кримінального провадження ні ОСОБА_4 , ні будь-якій іншій особі не вручено підозру.

Заявник просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000123 від 08.04.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/9769/25 від 21.07.2025 накладено арешт намобільний телефон марки «Редмі» в корпусі синього кольору, що належить ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Спеціальними вимогами глави 17 КПК України врегульовано дотримання балансу між потребами слідства та правом особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантованим ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відповідно до якої, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Враховуючи те, що дізнавач в судове засідання не з`явився, матеріалів кримінального провадження №0000123 від 08.04.2025 на виконання вимог ухвали суду від 29.08.2025 не надав, заперечень проти задоволення клопотання та спростування доводів заявника не висловив, враховуючи, що арешт майна має бути застосований з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності, враховуючи що сам телефонний пристрій для кримінального провадження важливого значення не має, а завдання та потреби досудового розслідування, які могли бути досягнені в результаті арешту, а саме відшукання інформації яка міститься на пристрої за час перебування телефону в органі досудового розслідування могла бути скопійована, слідчий суддя дійшов висновку, що наявний арешт майна призводить до обмеження прав власника, тому підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

На підставі чого, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити подане клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати в кримінальному провадженні №0000123 від 08.04.2025 арешт з мобільного телефону марки «Редмі», в корпусі синього кольору, що належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1