Справа № 444/3305/25
Провадження № 1-кп/444/362/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 від 21.08.2025 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець села Деревня, Львівського району Львівської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, неодружений),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці. 25 грудня 2024 року о 13 год. 53 хв. перебуваючи на той час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у вказаній групі з облікового запису « ОСОБА_6 » розмістив повідомлення: «Жовква АТБ тецека», використовуючи власний мобільний телефон марки «Ірйопс 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 . ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , будучи адміністратором viber-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 25 березня 2025 року, маючи права та можливість поширювати публікації у viber-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розмістив з облікового запису « ОСОБА_6 » повідомлення у вигляді відеозапису про місцезнаходження працівників ТЦК о 15 год. 47 хв. та повідомлення о 15 год. 48 хв. : «Поїхали в сторону мостів», використовуючи цей же власний мобільний телефон марки «Ірhоnе 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 . ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та встановленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 , будучи адміністратором viber-каналу «Поліція.Деревня.Боянець.Туринка», маючи права та можливість поширювати та адмініструвати публікації у вказаному viber-каналі, умисно поширював у ньому повідомлення, а також адміністрував поширені у каналі повідомлення від інших учасників каналу, які містять інформацію про дати і місце проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, чим перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України, передбаченій Законами України «Про Збройні Сили України». «Про загальну мобілізацію». Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154. а саме процесу оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, адже особи, які проінформовані засобами масової інформації або за допомогою мобільних додатків, ухиляються від отримання повісток шляхом залишення місця проживання (реєстрації), уникнення спілкування із представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що призводить до зменшення кількості мобілізаційних ресурсів (військовозобов`язаних), які прибувають до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та можуть бути сплановані до призову під час мобілізації, що у свою чергу ставить під загрозу терміни та обсяги виконання заходів комплектування військово-організаційних структур Збройних Сил України.

В підготовчому судовому засіданні було подано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим за участі захисника.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений в присутності захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст.114-1 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого (повністю визнав винуватість у вчиненому злочині, вперше притягується до кримінальної відповідальності), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутності обставин, що обтяжують покарання, та наслідків вчинення злочину, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченою злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, а тому досягли згоди, що обвинувачений ОСОБА_4 має понести покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням. При цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_4 наступного узгодженого покарання в межах санкції ч. 1 ст. 114-1 КК України - 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників засідання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474-475, 476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2025 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.07.2025 року в даному кримінальному провадженні.

Речові докази: мобільний телефон синього кольору марки «Ірhоnе 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , та сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 - конфіскувати.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1