Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3631/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/317/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/3631/25 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18.04.2025,,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, строком до 28.05.2025.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

- заборонити з 22 години по 6 годину наступної доби залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками та від спілкування будь-яким способом з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні та їх родичами;

- при наявності здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон до органів державної міграційної служби, про що документально повідомити слідчого, прокурора суд;

Встановити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 травня 2025 року.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.05.2025, як і визначити останньому заставу у розмірі завданої матеріальної шкоди потерпілим, що складає 983466 гривень та дорівнює 324 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В разі обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, визначити необхідність виконання ним, наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; - не відлучатися із м, Житомир без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання; - утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками та від спілкування будь-яким способом з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні та їх родичами; - при наявності здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон до органів державної міграційної служби, про що документально повідомити слідчого, прокурора суд; -носити електронний засіб контролю.

При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні як нетяжких так і особливо тяжкого кримінального правопорушення, які останні вчинив у період дії військового стану. Звертає увагу, що всі дії направлені на оформлення офіційного шлюбу, відшкодування збитків підозрюваним мали місце виключно після подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того, із 983466 гривень встановлених збитків, відшкодовано шкоду двом потерпілим (4200+3927=8127) на суму 8127 грн., що є вкрай незначною сумою та є лише імітацією наміру відшкодування збитків. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги того факту що ОСОБА_8 ніде офіційно не працює, джерело доходу даного підозрюваного невідоме, тобто, при відсутності відомостей про зайнятість підозрюваного суд, незрозуміло з яких мотивів, визначив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, лише у нічний час доби. Разом з цим, суд не зважив на те, що ОСОБА_8 , може почати переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину. Рахує, що не виключені спроби з боку підозрюваного направлені на знищення, сховати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час в ході досудового розслідування не вилучено всіх банківських карток, терміналів мобільних телефонів, документів, за допомогою яких вчинялись шахрайства. Також, перебуваючи на обраному судом запобіжному заході існує ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки, деякі свідки - реальні власники банківських карток дали викривальні покази щодо ОСОБА_8 як на особу, яка організатором злочинної групи та виступала безпосереднім виконавцем вчинення кримінальних правопорушень. Звертає увагу, що ОСОБА_8 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, попри це має досвід притягнення до кримінальної відповідальності, не має стабільного джерела доходів, а відтак з метою отримання незаконного прибутку може продовжити подібну або ж аналогічну злочинну діяльність, що підтверджує наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Наголошує, що будь-які відомості чи медичні документи, які б свідчили про неможливість за станом здоров`я ОСОБА_8 перебувати у місцях позбавлення волі, стороною захисту суду не надавались. Наголошує, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 відповідає суспільному інтересу. Вважає, що оскільки загальна сума завданої матеріальної шкоди підозрюваним ОСОБА_8 становить 983466 гривень, тому вбачаються достатні підстави для визначення підозрюваному, застави в розмірі спричиненої майнової шкоди, а саме у розмірі 983466 гривень, та в разі її внесення варто визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання (зміну) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладанням відповідних обов`язків, не в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/3631/25, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000063 від 04.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.5 ст.190 КК України.

У відповідності до змісту клопотання, у період з 21.12.2022 по 11.11.2024 мешканець м. Житомира ОСОБА_8 діючи одноосібно, за попередньою змовою та виступаючи організатором та виконавцем у організованій злочинній групі, вчинив шахрайські дії відносно 52 потерпілих, шляхом обману, під приводом надання послуг з працевлаштування на різні посади за відповідну винагороду, послуги по проходженню медичних комісій, отримання віз та інших документів, не маючи намір їх виконувати, чим завдав майнової шкоди останнім.

Крім цього, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел, бажаючи збільшити обсяги незаконно отриманих прибутків та налагодити довготривалу та безперервну злочинну діяльність, прийняв рішення про створення організованої злочинної групи, поклавши на себе роль організатора та виконавця одночасно, виконуючи наступну роль - здійснював загальне керівництво групою, керував підготовкою та вчиненням злочинів, контролював і координував діяльність її членів, безпосереднє вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном громадян шляхом обману та зловживання довірою з подальшим розподілом коштів, отриманих злочинним шляхом між учасниками злочинної групи та фінансуванні діяльності злочинної групи.

З цією метою ОСОБА_8 , підшукував відповідних осіб, які увійдуть до складу такої групи, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Зазначено, що організованою групою під керівництвом ОСОБА_8 , до складу якої також увійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у період з 14.03.2024 по 15.07.2024 скоєно ряд (14) кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом обману. Окрім цього, діючи поза межами організованої групи ОСОБА_13 , діючи за змовою групою осіб з ОСОБА_11 , вчинили аналогічні злочини щодо 16 потерпілих.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканці, зокрема міст Одеса, Миколаїв, Херсон, Ізмаїл та інших, розміщували оголошення в мережі Інтернет на крюінгових сайтах щодо пошуку роботи на суднах.

У свою чергу, ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, у достовірно невстановлений час, однак не пізніше грудня 2022 року, переглядаючи сайти в мережі «Інтернет» з оголошеннями про пошук роботи розміщеними різними особами на посади пов`язані з морськими професіями та спеціальностями, маючи досвід працевлаштування у даній сфері, обирав відповідні оголошення, після чого здійснював телефонні дзвінки таким громадянам, пропонував послуги з працевлаштування на різні посади за відповідну винагороду, насправді не маючи наміру виконувати своїх обіцянок.

Таким чином, у період з 21.12.2022 по 14.03.2024 ОСОБА_8 , діючи одноосібно, заволодів шляхом обману коштами потерпілих: ОСОБА_14 на суму 10800 гри., ОСОБА_15 в сумі 5200 гри., ОСОБА_16 в сумі 4400 грн., ОСОБА_17 в сумі 5500 грн., ОСОБА_18 в сумі 10260 гри., ОСОБА_19 в сумі 24860 грн., ОСОБА_20 в сумі 5800 грн., ОСОБА_21 в сумі 7950 грн., ОСОБА_22 у сумі 16600 грн., ОСОБА_23 у сумі 26400 грн., ОСОБА_24 в сумі 19270 грн., ОСОБА_25 в сумі 19840 гривень, ОСОБА_26 у сумі 10400 грн., ОСОБА_27 у сумі 10400 грн., ОСОБА_28 в сумі 4980 грн., ОСОБА_29 в сумі 4180 грн., ОСОБА_30 у сумі 5400 грн., ОСОБА_31 у сумі 24000 грн., ОСОБА_32 у сумі 26400 грн., ОСОБА_33 у сумі 5420 грн., ОСОБА_34 у сумі 64980 грн. та ОСОБА_35 у сумі 5420 грн.

У подальшому, в середини березня 2024 року, діючи у складі організованої групи, відповідно до розподілених ролей, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , орендованих пособником ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , продовжував вишукувати оголошення з пошуку роботи розміщеними потерпілими.

У період з 14.03.2024 по 15.07.2024, діючи умисно, заволоділи чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, шляхом обману, чим завдали потерпілим ОСОБА_36 майнової шкоди на суму 19740 грн., потерпілому ОСОБА_37 на суму 27740 грн., потерпілому ОСОБА_38 на суму 18600 грн., потерпілому ОСОБА_39 на суму 61200 грн., потерпілому ОСОБА_40 на суму 73009 грн., потерпілому ОСОБА_41 на суму 4592 грн., потерпілому ОСОБА_42 на суму 57500 грн., потерпілому ОСОБА_43 на суму 21000 грн., потерпілому ОСОБА_44 на суму 21000 грн., потерпілому ОСОБА_45 на суму 20000 грн., потерпілому ОСОБА_46 на суму 21200 грн., потерпілому ОСОБА_47 на суму 27500 грн., потерпілому ОСОБА_48 на суму 23000 грн. та потерпілому ОСОБА_49 на суму 52400 грн.

Також зазначено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжили вчинення аналогічних злочинів та у період з 28.05.2024 по 07.06.2024, заволоділи чужим майном шляхом обману потерпілих ОСОБА_50 на суму 6140 грн., ОСОБА_51 на суму 4200 грн. та ОСОБА_52 на суму 30480 грн., а також період з 06.08.2024 по 11.11.2024, заволоділи чужим майном потерпілих ОСОБА_53 на суму 15000 грн., ОСОБА_54 на суму 24800 грн., ОСОБА_55 на суму 23260 грн., ОСОБА_56 на суму 5200 грн., ОСОБА_57 на суму 5445 грн., ОСОБА_58 на суму 14740 грн., ОСОБА_59 на суму 4200 грн., ОСОБА_24 на суму 3800 грн., ОСОБА_60 на суму 18860 грн. ОСОБА_61 на суму 30600 грн., ОСОБА_62 на суму 5200 грн., ОСОБА_63 на суму 20400 грн., ОСОБА_64 на суму 4200 грн.

Загалом, у період з 21.12.2022 по 11.11.2024 ОСОБА_8 , діючи як одноосібно, так і за попередньою змовою та виступаючи організатором та виконавцем у організованій злочинній групі, вчинив шахрайські дії відносно 52 потерпілих завдавши збитку на загальну суму 983466 гривень.

ОСОБА_8 , підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України; у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України; у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

31.03.2025 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.5 ст.190 КК України.

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.5 ст.190 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

При цьому, слідчий суддя також вказав, що прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, доведено обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, як і доведено відповідні процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, разом з цим, не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, слідчим суддею в обґрунтування таких висновків взято до уваги характеризуючі дані особи підозрюваного (стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні сім`ю, яка складається з дружини та двох малолітніх дітей) та факт того, що останній почав відшкодовувати завдану неправомірними діями шкоду.

Отже, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період, з покладанням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики неможливо усунути при застосуванні такого запобіжного заходу як домашній арешт у визначений період доби.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, тобто, відповідно до вимог ст.12 КК України, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Слід взяти до уваги, в даному випадку, і фактичні обставини цього кримінального правопорушення, кількість інкримінований епізодів злочинної діяльності та потерпілих від злочинних дій (52 особи), активну роль підозрюваного у цих діях, котрий є організатором та виконавцем в організованій ним же злочинній групі, наслідки вчиненого (значні нанесені цими діями збитки потерпілим), що безумовно свідчить про значну суспільну небезпечність злочинних дій, як і явну суспільну небезпечність особи підозрюваного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991року, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

На думку апеляційного суду, характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про існування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суду.

На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним та дійсно існуючим.

Крім того, в даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на відповідних учасників провадження (свідків, потерпілих) з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню, як і на співучасників у цьому провадженні, з метою побудови відповідної версії в цілях виправдування своєї діяльності.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку, з урахуванням стадії досудового розслідування цього провадження, не виключена можливість спроб з боку підозрюваного направлених на знищення, сховати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин цього кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування на даний час не вилучено всіх банківських карток, терміналів мобільних телефонів, документів, за допомогою яких вчинялось багатоепізодне шахрайство.

Також, є високим і ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, з врахуванням стійкої, системної злочинної діяльності останнього протягом значного часу, яка стала фактично джерелом незаконного прибутку останнього, як і те, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено про існування ризиків зазначених в клопотанні слідчого, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин цього кримінального правопорушення; можливість протиправного впливу на учасників кримінального провадження; вчинення інших кримінальних правопорушень, за встановлених в ході досудового розслідування обставин, а застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, не зможе запобігти виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню зазначених ризиків.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та доведеність того, що до ОСОБА_8 на даному етапі досудового розслідування доцільно застосувати саме виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, факт наявності у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання, наявність стійких соціальних зв`язків, та утриманні двох малолітніх дітей, відшкодовування завданої шкоди в розмірі 15027 грн. (яка є відносно мізерною огляду на суму завданих збитків в розмірі 983 466 грн.), гарантії підозрюваного дотримуватись належної процесуальної поведінки, на думку апеляційного суду не можуть бути безумовними обставинами, які зводять до об`єктивного мінімуму вище зазначені процесуальні ризики.

З урахуванням викладеного, відповідно до положень ч.3 ст. 407, 409, 411, 412 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, із визначенням відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу з огляду на положення ч.3 ст.183 КПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, суму завданих злочинними діями збитків, даних про особу ОСОБА_8 , а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, визначає заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду апеляційної інстанції, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід застосувати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням відповідного розміру застави, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18.04.2025, якою застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, строком до строком до 28.05.2025, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.05.2025 (включно) із визначенням застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м.Києві, рахунок: UA0085932).

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м.Житомира без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

4)утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками та від спілкування будь-яким способом з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні та їх родичами;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

Строк дії обов`язків у разі внесення застави до 28.05.2025.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :