Єдиний унікальний номер судової справи 201/7573/25
Номер провадження 1-кп/201/1024/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2025 року м. Дніпро

вул. Юрія Горовця, буд. 13

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання начальника Нікольського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 18 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Верховного Суду 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" територіальну підсудність Жовтневого районного суду міста Маріуполя визначено за Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26 лютого 2025 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська перейменовано на Соборний районний суд міста Дніпра.

18.06.2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшло клопотання начальника Нікольського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 18 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Дане клопотання обґрунтоване наступним.

18 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000568 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 лютого 2017 року до ЧЧ Центрального ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , (мобільний номер НОМЕР_1 ) про те, що 17 лютого 2017 року близько 19 години 50 хвилин невстановлена особа знаходячись в під`їзді №1 буд. АДРЕСА_2 відкрито заволоділа її золотим ланцюгом 585 проби, вагою 3-4 грами, золотою обручною 585 проби, вагою 5-6 грами та з викраденим зникла, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

Матеріали вказаного кримінального провадження залишились у службовому приміщенні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області у м. Маріуполь Донецької області, доступ до якого на теперішній час відсутній.

Відповідно до ст. 615-1 КПК України, з метою відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було направлено клопотання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану, яке 09 грудня 2024 року розглянуто та постановлене рішення про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження:

-копія рапорту ЄО № 3926 від 17.02.2017 року;

-копія постанови про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.06.2021 року.

Інші матеріали даного кримінального провадження не відновлювались у зв`язку із їх втратою.

В ході подальшого досудового розслідування надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, надіслані запити з метою встановлення місця знаходження потерпілої, однак в ході виконання доручення працівниками ВКП Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області встановити місце знаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявилось можливим.

Встановити осіб, які вчинили зазначене кримінальне правопорушення, не виявилось можливим.

На теперішній час рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято, слідчим за погодженням із прокурором або прокурором по даному кримінальному провадженню про підозру жодній особі не повідомлено.

Оскільки подія вказаного кримінального правопорушення мала місце 17 лютого 2017 року, то відповідно до ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності сплинули 17 лютого 2022 року, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

За наведених обставин, прокурором подане клопотання про закриття кримінальне провадження, внесеного 18 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З метою здійснення належного повідомлення потерпілої ОСОБА_5 про розгляд клопотання прокурора судом направлене смс-повідомлення на наявний в матеріалах кримінального провадження номер мобільного телефону останньої, яке відповідно до довідки від 21.06.2025 року не доставлено з причин недоступності абонента.

Разом із тим, у зв`язку із відсутністю поштового з`єднання з містом Маріуполь Донецької області, що підтверджується роздруківкою із офіційного сайту АТ «УКРПОШТА», суд позбавлений можливості відправити судовий виклик за останнім відомим місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 у м. Маріуполь.

На офіційному сайті Соборного районного суду міста Дніпра було опубліковано інформацію про дату, час та місце проведення розгляду клопотання прокурора.

Потерпіла до суду не з`явилася, заяв про відкладення розгляду клопотання від останньої не надходило.

Отже, судом вичерпано всіх можливих передбачених законом заходів щодо належного повідомлення потерпілої про розгляд поданого прокурором клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити за викладених у ньому підстав.

Вислухавши думку прокурора, перевіривши доводи, викладені у клопотанні та дослідивши матеріали відновленого кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Диспозиція частини 1 статті 186 КК України передбачає кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Санкція частини 1 статті 186 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, зокрема, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ст. 12 КК України, за класифікацією кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, є нетяжким злочином та згідно ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин складає п`ять років.

Надані суду докази доводять наявність ознак вчинення саме злочину і підстави ставити під сумнів його кваліфікацію за частиною 1 ст. 186 КК України відсутні.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов:

1) закінчення зазначених у законі строків;

2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості;

3) не ухилення особи від слідства або суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 травня 2019 року № 639/793/17, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Виходячи з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000568 від 18 лютого 2017 року та доданих прокурором до клопотання матеріалів кримінального провадження, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались.

Під час цього розгляду доказів на підтвердження переривання строку давності або його зупинення не надано, відсутні такі відомості і в наданих прокурором матеріалах кримінального провадження.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене 17 лютого 2017 року, є нетяжким злочином, строк давності притягнення за який відповідно до ст. 49 КК України складає 5 років і сплинув 17 лютого 2022 року.

Підсумовуючи наведене, зважаючи на те, що органом досудового розслідування не встановлена особа, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 17 лютого 2022 року, відомостей про переривання цього строку або ж його зупинення суду не надані, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню, а дане кримінальне провадження закриттю з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п. 3-1 ч.1 ст. 284, ст. ст. 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Нікольського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 18 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 18 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 20 годині 05 хвилин 29 червня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1