Справа № 303/2259/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.06.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

та захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/293/25, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 та за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.06.2025 року включно з визначенням застави в розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 726 720,00 гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

З матеріалів судового провадження слідує, що слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000316 від 12.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 терміном на шістдесят діб із визначенням застави у розмірі 1650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 28.03.2025, у ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів, для чого ОСОБА_10 зареєстрував в системі сервісу обміну валют «Binance» криптогаманець з наступними ідентифікаторами «TUM7XYCQQHrLHP4SMhSu RwcAkkLCCwtVGp»,

Так, з метою організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.03.2025, та місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, та настання суспільно-небезпечних наслідків, на виконання заздалегідь розробленого плану, розпочали підшуковувати осіб призовного віку, які мають намір перетнути державних кордон України в незаконний спосіб. В цей час 02.03.2025 з ОСОБА_6 зв`язався ОСОБА_15 , який отримав даний контакт від невстановленої особи, що перетнула державний кордон України незаконним шляхом. В ході телефонної розмови з ОСОБА_15 , який пояснив ОСОБА_6 , що бажає за грошову винагороду незаконно перетнути державний кордон України, ОСОБА_6 розпочав роз`яснювати останньому, що потрібно зробити для такого перетину, в ході чого ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_10 висунув вимогу сплатити на надісланий ним криптогаманець в системі «Binance» з наступними ідентифікаторами «TUM7XYCQQHrLHP4SMhSuRwcAkkLCCwtVGp», що зареєстрований на ОСОБА_10 , суму коштів в розмірі 9 тисяч 500 доларів США, яку ОСОБА_15 , дійшовши спільної згоди з ОСОБА_6 , діями якого координував ОСОБА_10 , домовились перерахувати частинами , на що 27.03.2025 ОСОБА_15 сплатив на вказаний рахунок криптогаманця 1 тисячу 500 доларів США та надалі завдяки діям ОСОБА_6 , який надав контакт невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_15 , з метою успішної доставки ОСОБА_15 до Закарпатської області, який в свою чергу повинен був сплатити іншу частину 8 тисяч доларів США на той самий вищевказаний криптогаманець, зняходячись вже в межах Закарпатської області з метою подальшого переправлення через державний кордон України. Тому невстановлена досудовим розслідуванням особа, завдяки діям ОСОБА_6 , який надав вказівку такій особі доставити ОСОБА_15 до Закарпатської області, доставила останнього близько о 09 год. 33 хв. 28.03.2025 в м. Мукачево Закарпатської області.

В подальшому ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_6 про його місцезнаходження в м. Мукачево, після чого ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, надав вказівку ОСОБА_15 щоб він самостійно замовив собі послугу «Таксі» та доїхав на АЗС «Окко» за адресою: м. Виноградів, вул. Комунальна, 9 та ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_15 , що на вказаному місці на нього буде очікувати особа, яка пояснить останньому подальший порядок дій, допоможе у перерахуванні другої частини грошових коштів за незаконне переправлення його через державний кордон України, а також після другої оплати на рахунок ОСОБА_10 поселить в готельний номер з метою очікування подальших дій. Так, близько 10 год. 50 хв. 28.03.2025 ОСОБА_15 прибув до вищевказаної АЗС «Окко», де на нього вже очікував ОСОБА_11 , який за попередньою змовою із ОСОБА_10 ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, користуючись транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer» н.з. « НОМЕР_1 » червоного кольору, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, за вказівкою ОСОБА_10 відвіз ОСОБА_15 до пункту обміну валют в м. Виноградів для наступного переказу другої частини грошових коштів за незаконне переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України, та в результаті чого, ОСОБА_15 , знаходячись в пункті обміну валют в м. Виноградів, перерахував ОСОБА_10 на вищевказаний криптогаманець 8 тисяч доларів США та повідомив про це ОСОБА_6 , який підтвердив переказ, зв`язавшись з ОСОБА_10 .

При цьому, ОСОБА_11 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами який користуючись транспортним засобом легковим автомобілем «Mitsubishi Lancer» н.з. « НОМЕР_1 » червоного кольору, з метою незаконного переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України, відвіз та поселив останнього до готельного комплексу «Сонячна Гора», що за адресою: м. Виноградів, вул. Тересна, 22, де ОСОБА_15 після прибуття згідно вказівок ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, очікував до 15 год. 50 хв. Того ж дня, отримавши вказівку від ОСОБА_6 виходити з вищевказаного готельного комплексу, де при виході його очікував ОСОБА_11 , який діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, користуючись вже іншим автомобілем марки «Audi» модель «А6» з н.з. «К19383АВ», продовжуючи вчиняти протиправну діяльність, з метою незаконного переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України доставив останнього близько о 16 год. 20 хв. до готелю «Argo rooms», що в н.с. Велика Бакта, вул. Капушанська, 60, Берегівського району, при цьому, під час доставки пояснював подальшому процедуру щодо його маршруту, а саме, куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони.

Надалі, ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та іншими невстановленими особами, які, на виконання заздалегідь розробленого плану, підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , яким на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України, які погодилися та сплатити грошові кошти за їх незаконне переправлення через державний кордон в сумі від 9000 до 16 000 доларів США.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 через державний кордон України, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, невстановлені органом досудового розслідування особи, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в ході телефонних розмов з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 пообіцяли організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу.

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого плану, організували незаконне переправлення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 через державний кордон України, керували такими діями, сприяли їх вчиненню порадами та вказівками, за що ОСОБА_14 висунув умову ОСОБА_13 про надання грошових коштів у розмірі 1000 доларів США у якості винагороди на що той погодився.

Разом із цим, ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_14 , та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України забезпечив для подальшого незаконного переправлення осіб чоловічої статі, транспортний засіб «Mersedes-Benz Sprinter», білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_2 », який 28.03.2025 близько о 18 год. 00 хв. передав ОСОБА_14 біля АЗС «Окко» в н.с. Астей, Берегівського району та надалі ОСОБА_14 очікував від ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та інших невставлених досудовим розслідуванням осіб подальших вказівок щодо переправлення осіб через державний кордон України.

Керуючись корисливим мотивом ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду, користуючись своїм транспортним засобом марки «Renault» моделі «Trafic», зелено-синього кольору, н.з. « НОМЕР_3 » 28.02.2025 близько о 16 год. 00 хв. доставив трьох громадян призовного віку, а саме ОСОБА_22 , ОСОБА_23 від готелю «Краків», що в м. Київ, Берестейське шосе, 8А, а ОСОБА_20 підібрав на АЗС між Львівською та Закарпатською областю, та перед проїздом блокпосту «Нижні Ворота» надав вказівку всім пасажирам ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_20 пригнутися в автомобілі, щоб їх було менш помітно, та надалі відвіз останніх до готелю «Магнат», що по вул. Мукачівська, 146, с. Клячаново, Мукачівського району, де попередньо орендував кімнати в цьому готелі для доставлених осіб, а також ОСОБА_12 надавав останнім вказівки щодо їх маршруту, а саме, що робити, поводитися тихо, непримітно у даному транспортному засобі.

На виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення близько 02 год. 10 хв. 28.03.2025 ОСОБА_13 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи заздалегідь розроблений план щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, користуючись своїм транспортним засобом марки «Opel Vectra», сірого кольору, н.з. « НОМЕР_4 » доставив ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 від готелю «Beauty», що розташований в м. Берегове, по вул. Легоцького 35 до готелю «Argo Rooms» в с. Велика Бакта, по вул. Капушанська, 60, Берегівського району, та попередньо орендував кімнати в цьому готелі для доставлених осіб, а також ОСОБА_13 надавав останнім вказівки щодо їх маршруту, а саме, куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони, спостерігати та прислухатись, чи не літають поблизу безпілотні літальні апарати, якими можуть керувати прикордонники, переховуватись у лісистій місцевості.

При цьому інших осіб: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 в точно невстановлений день та час, доставлено, невстановленими досудовим розслідуванням особами, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , до готелю «Argo rooms», що в н.с. Велика Бакта, вул. Капушанська, 60, Берегівського району, де вони на протязі дня 28.03.2025 очікували на ОСОБА_14 , який повинен був доставити останніх, користуючись транспортним засобом «Mersedes-Benz Sprinter», білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_2 », до населеного пункту с. Гуняди, Берегівського району, для подальшого переправлення через державний кордон України.

Надалі ОСОБА_14 повинен був передати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 невстановленим досудовим розслідуванням особам, які діяли за попередньою змовою з ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повинні були б доставити останніх до країн Європейського союзу.

B подальшому 28.03.2025 у точно невстановлений час, але не пізніше 19 год. 30 хв. ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи заздалегідь розроблений план щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, під`їхав на транспортному засобі марки «Mersedes-Benz Sprinter», білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_2 » до вхідних воріт готелю «Argo rooms», що в населеному пункті АДРЕСА_1 , та наказав ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 виходити з готелю «Argo rooms» до нього та сідати в кузов закритого типу транспортного засобу марки «Mersedes-Benz Sprinter», білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_2 ». На виконання вказівок ОСОБА_14 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, вказані громадяни перемістилися в кузов даного автомобіля, де очікували на їх переправлення за межі державного кордону України.

В подальшому, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz Sprinter», білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_2 » надавав ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 вказівки щодо їх маршруту, а саме, куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони, спостерігати та прислухатись.

В цей же час 28.03.2025 о 20:30 в ході проведення контролю за вчиненням злочину працівниками правоохоронних органів неподалік готелю «Argo rooms» по вул. Капушанська в с. Велика Бакта Берегівського району на відстані 2-х кілометрів до державного кордону України зупинено автомобіль мікроавтобус «Mercedes-Benz» білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно перевозив 9 осіб чоловічої статі, які малі намір незаконно перетнути державний кордон України, попередньо сплативши за це грошові кошти в сумі від 9000 до 16000 доларів США.

29.04.2025 ОСОБА_6 було затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України слідчим за участі працівників СБУ та ДПС України та відразу після затримання останньому оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , як зазначено у клопотанні, викликана тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та недоцільністю обрання щодо підозрюваного інших запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: повідомленнями заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника ГОРВ НОМЕР_5 прикордонного загону та начальника представництва внутрішньої безпеки в Закарпатській області про вчинення кримінального правопорушення від 10.03.2025, дорученнями слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, листом заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника ГОРВ НОМЕР_5 прикордонного загону щодо виконання доручення, протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 та іншими матеріалами кримінального провадження. Разом з цим слідчий суддя вказує на наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , крім наявних ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не має постійного місця роботи, оцінивши в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, констатував, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність ухвали. Апелянт зауважує, що з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду. На думку прокурора, це єдиний запобіжний захід, який здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього обов?язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням розміру застави у виді 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 в апеляційній скарзі вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали. В обґрунтування доводів, зазначає, що слідчий суддя помилково визнав підозру за ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтованою та безпідставно обрав найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_11 сприяє слідству, його діями не завдано шкоди, він не має наміру впливати на свідків, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв?язки з членами сім?ї. Крім того, при визначенні розміру застави, місцевий суд не врахував матеріальний та сімейний стан підозрюваного, встановивши її у розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Адвокат також вказує, що прокурор не надав доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а отже, суд не мав можливості перевірити їх реальність. На момент застосування запобіжного заходу, як і на теперішній час, відсутні обставини, які б обґрунтовували застосування вказаного запобіжного заходу. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт або арешт у нічний час доби. У разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників - адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу подану адвокатом ОСОБА_7 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Твердження апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за №0000316, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені 12.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Мукачівської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_25 , а також прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Вказаний висновок підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: повідомленнями заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника ГОРВ НОМЕР_5 прикордонного загону та начальника представництва внутрішньої безпеки в Закарпатській області про вчинення кримінального правопорушення від 10.03.2025, дорученнями слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, листом заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника ГОРВ НОМЕР_5 прикордонного загону щодо виконання доручення, протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 та іншими матеріалами кримінального провадження. Погоджуючись з указаним висновком, суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Таким, що ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах, колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати у якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь, а також на понятих, експертів та спеціалістів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи продовжити свою злочинну діяльність.

Оцінюючи вказані ризики, апеляційний суд бере до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі доведення його вини (позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років), що свідчить про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та враховуючи підозру у вчиненні організації незаконного перетину осіб через державний кордон України може бути обізнаним щодо маршрутів незаконного залишення території України; може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь, а також на понятих, експертів та спеціалістів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_6 діяв у змові, і перебуваючи на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані; зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.

Із зазначених обставин, відповідно до ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідує, що слідчий і прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищезазначені обставини, яким слідчим суддею була надана належна оцінка

Твердження апеляційної скарги сторони захисту про відсутність доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Вказані обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду судового провадження та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.

Із цих підстав, як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 сприяє слідству, його діями не завдано шкоди, він не має наміру впливати на свідків, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв?язки з членами сім?ї.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та осіб яких необхідно встановити і допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також на понятих, експертів та спеціалістів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи продовжити свою злочинну діяльність, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів сторонами захисту не надано.

За цих обставин, доводи апеляційної скарги сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, у тому числі цілодобовий домашній арешт чи арешт в нічний час доби, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

Крім того, постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та визначив розмір застави, який, у разі внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки такі відомості в матеріалах судового провадження відсутні.

Прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги, майновий стан підозрюваного, тяжкість та обставини злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що становить у даний час підвищену небезпеку для суспільства, розмір винагороди, яку згідно з матеріалів клопотання підозрюваний ймовірно отримував за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, - і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку має місце виключний випадок і застава у максимальному розмірі 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 726 720,00 гривень, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, у разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, із чим погоджується й апеляційний суд.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , так як таких даних під час апеляційного розгляду судового провадження не встановлено.

Із цих підстав, суд апеляційної інстанції не бере до уваги і відхиляє доводи апеляційної скарги сторони захисту про зменшення підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави.

Твердження апеляційної скарги прокурора про те, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у виді 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак і жодним чином не впливають на висновки слідчого судді щодо визначеного розміру застави й не дають підстав вважати, що застава у розмірі - 240 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде недостатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що прокурор, у підтвердження доводів щодо визначення розміру застави не приєднав будь-які докази у підтвердження матеріального чи фінансового стану підозрюваного.

При оцінці доводів апеляційних скарг колегія суддів бере до уваги і те, що під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_11 перебуває в ДУ «Закарпатська УВП (№9)», будь-яких фактів порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків у цьому кримінальному провадженні не встановлено, і на такі прокурор не посилається як в апеляційній скарзі, так і не вказував під час її розгляду.

Разом із цим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності, - до 27.06.2025 року включно.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг немає, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й будь-яких обґрунтованих клопотань прокурором із цього приводу прокурором не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 та апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , відхилити.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: