В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0000527, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянин України, освіта середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000527, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 30.06.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон» (фенадон), масою 0,479 г.

З метою приховування факту незаконного придбання та керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_4 того ж дня помістив згорток з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі «метадон» (фенадон) до спідньої білизни, у яку був одягнений, використавши її як схованку, таким чином незаконно зберігав при собі вказаний наркотичний засіб для особистого вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, 30.06.2025, близько 17 години 40 хвилин ОСОБА_4 прибув етапом з державної установи «Київський слідчий ізолятор» до державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, буд. 16, та був поміщений до кімнати чергової частини.

В період часу з 17 години 40 хвилин по 17 годину 45 хвилин 30.06.2025 в кімнаті чергової частини державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», працівниками оперативного відділу проведено особистий обшук ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон» (фенадон) масою 0,479 г, який ОСОБА_4 всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів і охорони здоров`я населення та положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

За таких обставин ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб «метадон» (фенадон) масою 0,479 г, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Частина 1 статті 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження (прокурор) не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що 30.06.2025 перебуваючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» він дізнався, що буде переведений до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» для відбуття покарання. Перед залишенням слідчого ізолятора помітив на підлозі кимось викинутий пакет. ОСОБА_4 достовірно не знав, що перебуває в пакеті, але розумів, що це наркотичний засіб або психотропна речовина. Відтак Він підняв згорток та помістив його собі за пояс нижньої білизни. Після прибуття до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» його провели до кімнати чергової частини, де провели обшук. Під час цього обшуку в нього виявили вказаний згорток. Коли його розвернули, ОСОБА_4 за зовнішнім виглядом зрозумів, що це «метадон», оскільки раніше його вживав.

Надані обвинуваченим показання є логічними, послідовними, узгоджуються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Водночас каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання, Суд враховує наявність обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , якими є щире каяття.

Так, обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, що проявилось у беззаперечному визнанні ним вини, розкаянні у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Крім того, Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення відбуваючи покарання за вчинення іншого кримінального правопорушення, неодружений, за місцем відбування покарання характеризується посередньо.

ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Зокрема в останнє засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Київського апеляційного суду від 04.06.2025 вирок Дніпровського суду м. Києва від 30.09.2024 в частині призначеного покарання із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасовано. Призначено ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, повного визнання ним своєї вини, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та для попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Водночас наразі ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Київського апеляційного суду від 04.06.2025 у виді позбавлення волі на строк 5 років. Кінець строку відбування покарання 30.04.2030. Отже станом на день постановлення вироку невідбута частина покарання складає 4 роки 8 місяців 3 дні.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з положеннями підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Відтак на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського апеляційного суду від 04.06.2025 до покарання, призначеного за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

На переконання Суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

5.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

5.1. Цивільний позов.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

5.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 4 457,00 грн, що підтверджується:

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000527 від 01.07.2025, висновок експерта від 10.07.2025 № СЕ-19/111-25/41123-НЗПРАП, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 4 457,00 грн.

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення експертного дослідження у сумі 4 457,00 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

5.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

5.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

5.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

5.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

5.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

У цьому провадженні арешт на майно не накладався, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

5.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою дізнавача від 16.07.2025 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання у цьому кримінальному провадженні визнано речовим доказом порошкоподібна речовина білого кольору, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,479 г та таблетки білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальною масою 0,010 г, які поміщено до спеціального пакету № 6054247, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 819 від 16.07.2025).

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує речові докази, а саме:

-порошкоподібну речовину білого кольору, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,479 г та таблетки білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальною масою 0,010 г, які поміщено до спеціального пакету № 6054247, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 819 від 16.07.2025) знищити.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_4 , який 21.03.1978, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

1.3. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, суд частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського апеляційного суду від 04.06.2025 до покарання, призначеного за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

1.4.Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4 457,00 грн (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 00 копійок).

3. Речові докази, а саме:

-порошкоподібну речовину білого кольору, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,479 г та таблетки білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальною масою 0,010 г, які поміщено до спеціального пакету № 6054247, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанція № 819 від 16.07.2025) знищити.

4. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_6