Справа № 470/538/23
Провадження № 1-кп/488/223/25
У Х В А Л А

07.05.2025 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 ,

прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

їх захисників адвокатів: ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Сторона обвинувачення доповіла про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Сторона захисту не заперечувала проти клопотання прокурора та звернулася до суду з клопотанням про зміну обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави, обвинуваченому ОСОБА_9 - на цілодобовий домашній арешт.

В обгрунтування свого клопотання сторона захисту загалом послалась на тяганину під час судового розгляду кримінального провадження в Березнегуватському районному суді Миколаївської області, коли постійно відбувалась заміна прокурорів, не було забезпечено надання суду письмових матеріалів на дослідження, судом виключно продовжувались строки тримання під вартою обвинувачених, а по суті справа не слухалась; а також на незаконність проведення досудового розслідування вцілому - бо з самого початку досудового розслідування порушено підслідність, яке проводив орган, повноваження якого поширюються на Запорізьку, Херсонську області, АР Крим, м.Севастопіль, органом досудового розслідування стороні захисту не було відкрито докази в порядку ст.290 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 вважали, що ризики заявлені прокурором та враховані судом при обранні запобіжного заходу не підтверджені, обвинуваченому необгрунтовано - на підставі неправдивих показань свідка ОСОБА_12 , було змінено запобіжний захід та звернуто заставу в дохід держави; під час перебування обвинуваченого під вартою у нього погіршився стан здоров`я, за місцем проживання він характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, малолітню дитину, на свідків кримінального провадження не впливав, а тому йому можливо замінити запобіжний захід з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт або заставу,- про що заявили відповідне клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 , яку обвинувачений підтримав, пославшись на те, що Березнегуватський районний суд Миколаївської області, продовжуючи обвинуваченим строки тримання під вартою без визначення розміру застави, фактично перетворив запобіжний захід на відбування покарання, що, за думкою захисника, підтверджує упереджене ставлення попереднього складу суду в особі судді ОСОБА_13 до обвинувачених; що обвинувачений ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, стабільний майновий стан, його родичі надають свою згоду на проживання разом з ними, просили змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 , посилаючись на те, що ризики, заявлені стороною обвинувачення, нічим не підтверджені, є лише припущенням прокурора, а ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від суду, а сама тяжкість злочину не може бути підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, обвинувачений має постійне місце проживання та родину, його родичі не заперечують проти його мешкання разом із ними, просив суд змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, судом встановлено, що:

кримінальне провадження підсудне Корабельному районному суду м.Миколаєва у відповідності до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 12 березня 2025 року про направлення вищевказаного кримінального провадження до суду.

Підстав для закриття кримінального провадження згідно п.п. 4-8 ч.1,2 ст. 284 КПК України не вбачається. Обвинувальні акти складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені, тому є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтримали клопотання захисників, а прокурори заперечували проти зазначеного клопотання, вказуючи на його необгрунтованість.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про заміну обвинуваченим запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, а отже, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватись від суду.

ОСОБА_8 , поміж іншого, обвинувачується у вчиненні збуту психотропних речовин військовослужбовцям Збройних сил України, які залучені до захисту суверенітету і територіальної цілісності України, тимчасово дислокувалися на території за місцем проживання обвинуваченого, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях та дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Також наявним є ризик того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки знайомий з ними та протягом строку досудового розслідування вже впливав на них, що і стало підставою для зміни йому запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави.

Доводи захисника про те, що свідок ОСОБА_12 оговорила обвинуваченого стосовно впливу на неї з приводу зміни наданих на досудовому розслідуванні показань, спростовуються встановленими слідчим суддею обставинами, відповідно до ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2023 року, яка вступила в законну силу, які стали підставою для обрання більш тяжкого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 і звернення застави в дохід держави.

Дані обставини щодо завідомо непрадивих показань свідка можуть бути взяті судом до уваги у разі наявності обвинувального вироку суду за цим фактом відносно ОСОБА_12 .

Відповідно до відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_8 розведений, має на утриманні неповнолітню дитину, призваний на військову службу за мобілізацією та після тривалого лікування через поранення повернувся до місця постійного проживання, раніше не судимий.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , згідно обвинувального акту, обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні ним у якості організатора трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років.

Крім того він обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом особливо небезпечних психотропних речовин, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України, та за ч.1 ст.263 КК України у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

За даними обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, пов`язаного зі збутом особливо небезпечних психотропних речовин військовослужбовцям Збройних сил України, які залучені до захисту суверенітету і територіальної цілісності України, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях та дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень та покарання, яке йому загрожує; незаконно впливати на свідків з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки свідки судом не допитані, а обвинувачений обізнаний про їх анкетні дані, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Відповідно до відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_7 розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, крім наявності у нього фермерського господарства без доведеного розміру доходу, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 , який не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, органом досудового розслідування поставлено у вину вчинення трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, суду.

Поміж іншого, тяжкість висунутого обвинувачення та дана стадія кримінального провадження, у якій ще не проведено допит свідків судом, свідчать про можливість прийняття ОСОБА_9 заходів впливу на свідків з метою надання ними показів на свою користь.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, 5 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

По-перше, судом встановлено, що клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , у порушення вимог ч.5 ст.201 КПК України, не містить нових обставин, які не розглядалися судом у попередньому судовому засіданні, під час якого захисником було заявлено відповідне аналогічне клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою обвинуваченим, суд врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою законом процедурою.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не порушує їх права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Беззаперечних даних, які б виключали встановлені судом ризики, не встановлено.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих злочинів, суд не знаходить підстав для зміни обраного запобіжного заходу на домашній арешт або заставу, як того просить сторона захисту.

Наявність позитивних характеристик за місцем проживання та за місцем проходження військової служби обвинуваченого ОСОБА_8 , міцність соціальних зв`язків за місцем мешкання ОСОБА_7 , не є тими визначальними обставинами, які б давали можливість обрати обвинуваченим запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою і суттєво не впливає на існуючі ризики.

Щодо доводів сторони захисту про незаконність проведення досудового розслідування, порушення територіальної підслідності, невідкриття стороні захисту окремих доказів в порядку ст.290 КПК України, суд повторно зазначає (як було вже викладено в ухвалі суду від 27.03.2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених) на їх необгрунтованість, з огляду на те, що ці обставини не є предметом розгляду на даній стадії судового провадження та суд надасть їм оцінку при ухваленні вироку після закінчення розгляду справи по суті.

Щодо тяганини під час судового розгляду кримінального провадження та неефективності судового провадження, суд зазначає, що такі доводи сторони захисту не пов`язані з розглядом названої справи Корабельним районним судом м.Миколаєва, яка надійшла до суду 10.03.2025 року та у будь-якому випадку вони не невелюють встановлених судом ризиків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 201, 314-317 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Корабельного районного суду м.Миколаєва на 14 травня 2025 року о 14 год. 00 хв.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів..

Про час розгляду справи повідомити учасників провадження.

У клопотанні захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та у клопотанні обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, або визначення розміру застави - відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3