Справа № 216/6499/25
провадження 1-кп/216/700/25
УХВАЛА

іменем України

19 серпня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою базовою освітою, військовослужбоця військової служби ЗСУ, який станом на теперішній проходить військову службу на посаді старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0000323, від 26.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

15 серпня 2025 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання, в якому зазначено про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX; Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ; Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ; Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ; Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738- IX; Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ; Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ; Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ; Указом від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ; Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, Указом від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ; Указом від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX; Указом від 28.10.2024 затвердженим Законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ; Указом від 14.01.2024 № 26/2025, затвердженим Законом України від 2025 № 4220-ІХ; Указом від 15.04.2025 №235/2025, затвердженим Законом України від 16.04.2025 №4356-ІХ, та Указом від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались, у тому числі із 05 годин 30 хвилин 07 серпня 2025 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року.

Так, 25.02.2022 ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу у складі ЗСУ по мобілізації.

Наказом від 25.02.2022 № 57 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу даної військової частини на посаду механіка-водія-електрика 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Наказом від 15.12.2022 № 380 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Відповідно до наказу від 19.03.2023 № 84 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону даної військової частини.

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІ ' від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, 05.07.2023 молодший сержант ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та був відсутній на службі без поважних причин до 12.08.2023, тобто тривалістю понад три доби.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за місцем постійної дислокації у АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, з 08:00 години 05.07.2023 був відсутній без поважних причин у місці несенні служби - місці постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , командуванню про причини самовільного залишення військової частини не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, та став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби - на території Криворізького району Дніпропетровської області, не пов`язуючи своє перебування з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 12.07.2023, о 08:00 годині, ОСОБА_4 не повернувся до вищевказаної s йськової частини, де продовжив несення служби на вищевказаній посаді і тим самим припинив вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 уперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з чим наявні підстави для його звільнення від кримінальної вiдповiдальності за вчинення цього кримінального правопорушення на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження.

До клопотання прокурора додані клопотання підозрюваного про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та письмова згода ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся до прокурора про намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода ТВО командира військової частини НОМЕР_1 на проходження військової служби підозрюваним.

Враховуючи наведене, прокурор просив суд на підставі ч.5ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, розуміє суть підозри та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов такого висновку.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 , роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 , раніше несудимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, раніше до кримінальної відповідальності за ст. 408 КК України не притягувався. При цьому, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора та у військову частину НОМЕР_1 про його бажання повернутися для проходження військової служби.

Також суд бере до уваги письмову згоду № 1691 від 31.07.2025 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , з якої вбачається, що прийнято рішення щодо надання згоди на продовження проходження служби сержанту ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 на вакантній посаді старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п.2 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього - закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 401, 407 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000323, від 26.09.2023 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 або особу, яка виконує його обов`язки після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_8