Справа № 523/7222/25
Провадження №1-кп/523/1315/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000086 від 04.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.09.2017 Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільнений з місця відбування покарання 29.06.2021 по відбуттю строку покарання,

-30.12.2024 Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Суворовського районного суду м. Одеси із Суворовської окружної прокуратури м. Одеси одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали об`єднаного кримінального провадження та відповідні заяви потерпілих і сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , маючи не зняту й непогашену у встановленому законом порядку судимість, 30.03.2025 приблизно о 21:00 годині, перебуваючи неподалік житлового будинку №30 по вул.Червонослобідській в м.Одесі поруч із колишньою співмешканкою - потерпілою ОСОБА_4 , спровокував з нею конфлікт, в ході якого вказаний обвинувачений, діючи умисно, цілеспрямовано і з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, з мотивів особистої неприязні, наявним про собі ножем наніс потерпілій один удар в область лівого стегна, а також не зупиняючись на досягнутому та будучи агресивно налаштованим, обвинувачений кулаком правої руки завдав один удар потерпілій в обличчя зліва.

В результаті наведених протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівого стегна та синця повік лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №440 від 04.04.2023 не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як 21 і 6 днів, відповідно, та за цим критерієм в порядку п.п.2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2025 приблизно о 15:40 годин, обвинувачений ОСОБА_2 , маючи не зняту й непогашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , спровокував сварку з колишньою співмешканкою ОСОБА_4 та її матір`ю ОСОБА_5 , в ході якої вказаний обвинувачений, лічби умисно, цілеспрямовано і з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, з мотивів особистої неприязні, кулаком правої руки наніс декілька, не менше двох, ударів в обличчя потерпілій ОСОБА_5 .

В результаті цих протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на ніжній повіці правого ока та синець в ділянці нижньої щелепи ліворуч, кожне з яких не було небезпечним для життя та мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за висновком експерта №441 від 04.04.2025 року і відповідно до п.п.2.3.5, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у спричинені умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до означених вище заяв, потерпілі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_2 , за участю захисника останнього - адвоката ОСОБА_6 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав зізнавальні показання про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження та фактичні обставини скоєних ним кримінальних проступків.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінальних проступків, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в судовому засіданні, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними діями завдав потерпілим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України, відповідно.

Так, з огляду на ч.1 ст.125 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне легке тілесне ушкодження, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, наслідки й кількісний склад інкримінованих йому діянь (2 епізоди) та те, що в силу ст.12 КК України скоєне обвинуваченим відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та характеризуючі його особу дані.

Так, за матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 свою провину в інкримінованих діяннях визнав повністю; є раніше судимою особою і раніше притягався до кримінальної відповідальності, має непогашену й не зняту у встановленому порядку судимість за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 30.12.2024 (за ч.1 ст.309 КК), а вчинені ним діяння у даному провадженні мали місце протягом пробаційного нагляду за цим же вироком суду; неодружений і утриманців не має; на диспансерному обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР та КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем реєстрації в Одеській області, але проживає без реєстрації в м.Одесі, де характеризується негативно, як схильна до вживання спиртних напоїв особа та такий, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку; офіційно не працевлаштований і суспільно-корисною працею під час дії воєнного стану в Державі не займається, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

Сукупність наведених обставин свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_2 до кримінально-протиправної поведінки, про його небажання робити належні висновки з попередніх судимостей і вставати на шлях виправлення, про ігнорування ним правил законослухняної поведінки в суспільстві, а також про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходу і його непрацевлаштованість, комплексність чого обумовлює неможливість призначення вказаному обвинуваченому таких видів покарання як штраф чи виправні роботи, але одночасно обумовлює його виправлення в умовах суспільства.

Аналізуючи зміст обвинувального акта на відповідність іншим матеріалам розглядуваного кримінального провадження, суд констатує певні недоліки і неточності у наданому на розгляд суду акті, а саме помилкове віднесення до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , поміж іншого, вчинення останнім кримінального правопорушення за епізодом з потерпілою ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння. Натомість, як слідує з обвинувального акта, означена обставина за викладеними в акті фактичними обставинами кримінального провадження і формулювання обвинувачення, знайшла своє відображення лише у епізоді з іншою потерпілою ОСОБА_5 , а за епізодом з потерпілою ОСОБА_7 (згідно обвинувального акта) ця обставина не була інкриміновано обвинуваченому.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а згідно зі ст.92 цього ж Кодексу, обов`язок доказування перелічених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Втім, наведені вище недоліки (помилки) у змісті обвинувального акта не впливають на правильність кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_2 в межах висунутого обвинувачення та не обумовлюють неможливість розгляду об`єднаного кримінального провадження у спрощеному порядку, але підлягають коригуванню судом.

Отже, за приписами ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , - не встановлено, а до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести вчинення за епізодом з потерпілою ОСОБА_4 кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував (перебуває) у сімейних або близьких стосунках, та за епізодом з потерпілою ОСОБА_5 скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги характер, обставини і наслідки інкримінованих діянь, їх суспільну небезпечність та наявність обтяжуючих і відсутність пом`якшуючих покарання обставин, існуючі в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 (зокрема, його не працевлаштованість і відсутність легальних джерел доходу), що у контексті ст.ст.50, 53, 57, 65 КК України обумовлює неможливість призначення таких покарань як штраф чи виправні роботи, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт у визначених санкцією ч.1 ст.125 КК України межах.

Частинами 1, 4 ст.71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує частину покарання за попереднім вироком, а остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, та й від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Попри те, як слідує з вироку Суворовського районного суд м.Одеси від 30.12.2024, ОСОБА_2 засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно ж до правил складання покарання за сукупністю вироків, визначених у ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи поміж іншого з такого співвідношення (за обставин розглядуваного кримінального провадження): одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Змістовно-структурне визначення видів покарання у Розділі Х КК України, які призначаються судом за вчинення кримінальних правопорушень, свідчить про те, що громадські роботи (ст.53 КК) є більш м`яким видом покарання, аніж пробаційний нагляд (ст.59-1 КК), а відтак, за логікою законодавця і за обставин розглядуваного кримінального провадження, за умови призначення за попереднім вироком суду особі покарання у виді пробаційного нагляду, суд при призначенні покарання за сукупністю вироків суд має визначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду за правилами ст.72 КК (тобто перевести покарання у виді громадських робіт в покарання у виді пробаційного нагляду за правилами співвідношення цієї ж норми закону).

Натомість, ч.5 ст.59-1 КК України містить застереження, що покарання у виді пробаційного нагляду не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

Наведені законодавчо врегульовані норми, що регулюють питання призначення покарання, надають суду підстави дійти висновку про неможливість призначення покарання у розглядуваному випадку за сукупністю вироків в порядку ст.71 КК України, тобто з урахуванням попереднього вироку Суворовського районного суду м.Одеси, та про необхідність самостійного виконання вироків.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ч.5 ст.59-1, ст.ст.71, 72 КК України, вирок Суворовського районного суду м.Одеси від 30.12.2024, яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді пробаційного нагляду, - виконувати самостійно.

В порядку ст.56 КК України, ст.ст.36-38 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбуття покарання у виді громадських робіт засудженим ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, а контроль за виконанням засудженим призначеного покарання, покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати для виконання до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1