№ 317/2082/23
№ 1-кп/317/82/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000049 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Ізмаїльського району с.Комишівка, громадянина України, має неповну середню освіту, не одружений, дітей не має, проходить службу у в/ч НОМЕР_1 раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в у середині жовтня 2022 року, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 Збройних син України, діючи умисно, в порушення вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою № 340 Кабінету міністрів України від 8 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_3 на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Так, 17 лютого 2023 року приблизно о 10 годині 04 хвилин, ОСОБА_5 , під час керування транспортним засобом ВАЗ 21099 з номерними знаками іноземної реєстрації НОМЕР_4 , був зупинений працівниками БПС ПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області на блок-посту № З-07 на автомобільній дорозі Запоріжжя-Оріхів за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Новоолександрівка. На вимогу працівника поліції надати документ, що посвідчує право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 29.10.2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 0541, який не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Допитапний в судовому засіданні ОСОБА_5 вказані обставини, встановлені та викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив. Вказав, що без відвідування автошколи, без складанні іспитів, через інтернет-оголошення отримав шляхом переказу грошей невідомим невстан6овленим особам гроші, а від них посвідчення водія на категорії А-1 та В. Та використав їх, пред`явивши на блок-посту при перевірці.

В скоєному розкаявся.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують його особу.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок. Суд бере до уваги дані про те, що ОСОБА_5 характеризується позитивно, не судимий, на обліках не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно норм КПК України суд, вирішуючи питання щодо призначення покарання по кримінальному провадженню, також вирішує долю речових доказів та питання, щодо накладених арештів на майно.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а покарання можливо призначити в межах статті кримінального кодексу, призначивши штраф.

Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100, 174 КПК України, в обсязі пред`явлених суду постанов про визнання речовими доказами.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави з огляду на положення ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373, 374, КПК України, суд, -УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

?за ч. 4 ст. 358 КК України - вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятьдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави Україна 1510,24 гривень за проведення експертизи № СЕ-19/108-23/2380 ДД від 24.02.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1