справа № 399/898/25
провадження № 1-кп/399/58/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 08.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

19.09.2024 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування показання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що 08 червня 2025 року о 20 год. 12 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлену законодавством порядку затримано на підставі ст. 208 КПК України. 3 вересня 2025 року відносно ОСОБА_5 до Онуфріївського районного суду направлено обвинувальний акт, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КК України. Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КК України підтверджується зібраними доказами: - протоколом огляду місця події від 08.04.2025 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, виявлено труп потерпілого ОСОБА_6 та вилучено речові докази; - протоколом огляду трупа від 09.06.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.06.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2025; - постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08.06.2025; - протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 08.06.2025; -протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 08.06.2025; - висновком судово-медичної експертизи №95 від 11.07.2025; - висновком судово-медичної експертизи №97 від 04.07.2025; -висновком судово-медичної експертизи №490 від 30.06.2025; - висновком судово-медичної експертизи №495 від 30.06.2025; - висновком судово-медичної експертизи №486 від 02.07.2025; - висновком судово-медичної експертизи №487 від 02.07.2025; - висновком судово-медичної експертизи №488 від 02.07.2025; - повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 09.06.2025 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; - матеріалами характеризуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 ;

10 червня 2025 року слідчим суддею Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 серпня 2025 року, строк дії якого продовжено до 08.09.2025. Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченої закінчується 08 вересня 2025 року, однак закінчити судовий розгляд у кримінальному провадженні до цього часу не є можливим, у зв`язку з його складністю. Наявні матеріали свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 є причетною до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.2, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання можливості: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час не зникли вищевказані ризики, встановлені під час досудового розслідування, на момент обрання запобіжного заходу та останнього продовження строку його дії. В обґрунтування ризику «переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду» наявні об`єктивні відомості про те, що обвинувачена ОСОБА_5 проживає на території Онуфріївської територіальної громади без реєстрації, не працює, не навчається, що вказує на відсутність у обвинуваченої міцних соціальних зав`язків за місцем вчинення нею злочину, ОСОБА_5 чітко усвідомлює, що вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи до десяти років, що у свою чергу дає підстави вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто має місце ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2020 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому було продовжено Указом Президента України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на жаль частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, обвинувачена усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, відсутність досить стійких соціальних зав`язків, має реальну можливість виїхати за кордон чи на непідконтрольну територію, навіть за відсутності в неї належних документів.

В обґрунтування ризику «знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення» слід зазначити, що обвинувачена тимчасово мешкає у тому ж населеному пункті, де вчинено кримінальне правопорушення по вулиці Шевченка села Онуфріївка Онуфріївської територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області. На даний час у кримінальному провадженні судовий розгляд не розпочався, свідки не допитані, інші докази, які матимуть значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення судом не досліджені. Перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачена матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити зазначені предмети.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вчинила тяжкий злочин про життя та здоров`я, що потягло за собою смерть потерпілого, наведене свідчить про її суспільну небезпечність, крім того, 19.09.2024 Онуфріївським районним судом Кіровоградської області обвинувачену засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Факт вчинення ОСОБА_5 нового умисного кримінального правопорушення під час іспитового строку вказує на те, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення).

Крім інших доказів, які підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченої ОСОБА_5 , так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, у вчинені якого обґрунтовано обвинувачується остання, відноситься до категорії тяжких.

Особиста порука не може бути застосована оскільки цей захід не може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та запобігання ризикам, крім того, відсутня особа яка заслуговує на особливу довіру та виявила бажання взяти підозрювану на поруки.

Застава не може бути обрана, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

Крім того, обирати запобіжний захід відносно обвинуваченої домашній арешт недоцільно, не може гарантувати виконання нею покладених на неї обов`язків та запобігання ризикам. Перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом, з урахуванням наявності вищезазначених ризиків, не стане на перешкоді до вчинення обвинуваченою дій, які будуть сприяти уникненню від відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прохає продовжити запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, так як наявна необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, спотворити, знищити речові докази, а також вчинення інших кримінальних правопорушень строком на 60 діб.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився. Завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заперечує щодо заявленого клопотання прокурора, оскільки вважає, що відсутні ризики які зазначає прокурор, вона має постійне місце поживання в сел.. Онуфріївка, хоча будинок і не належить їй на праві приватної власності, та прохала обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_5 повністю підтримала свого захисника та заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, захисникаобвинуваченої, та обвинувачену ,дослідивши матеріали справи суд, вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу, дійшов таких висновків

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

10 червня 2025 року слідчим суддею Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 серпня 2025 року, строк дії якого продовжено до 08.09.2025 року.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Гарькавий проти України", № 25978/07 від 18.02.2010 зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. "с" Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Отже, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, вирішуючи клопотання про продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що остання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, а саме умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, із застосуванням насильства, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти.

Так, ОСОБА_5 раніше судима за вчинення злочинів майнового характеру, а саме 19.09.2024 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вчинила новий умисний тяжкий злочини протягом іспитового строку, офіційно не працює, неодружена, медичних висновків що містять докази, які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачена не може утримуватися в умовах установи попереднього ув`язнення суду не надано.

Суд вважає встановленим та належним чином доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у переховуванні від органів досудового слідства та/або суду; знищенні, прихованні або спотворенні будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенні; незаконному впливі на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти від настання вищеперерахованих ризиків, а також не зможуть забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї законом процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень п. 4, п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість злочину який інкримінують обвинуваченій ОСОБА_5 , з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 27, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 03.11.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 05.09.2025 року

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1