Провадження № 1-кп/643/590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури про звільнення особи від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005456 від 10.09.2017,

відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 03.08.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 29.09.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07.03.2024 Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

який на момент розгляду клопотання відбуває покарання в умовах Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія 83»

УСТАНОВИВ:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Московського районного суду м. Харкова із клопотанням від 30.01.2024 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 09.09.2017 близько 10:00, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 48, діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майн, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, побачив незачинені на замок вхідні двері до приміщення підвалу 1-го під`їзду вищевказаного будинку та вирішив підійти ближче, відчинивши вказані двері, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення підвалу. Після чого, ОСОБА_4 оглянув площу при приміщенні підвалу та виявив вздовж лівої стіни кабель зв`язку, ким можна розпорядитись за власним розсудом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він заздалегідь підготував та приніс, зрізав кабель лінії зв`язку марки ТПП 30х2х0,4 довжиною 11м., вартістю 35,40грн. за кожен метр та кабель лінії зв`язку марки ТПП 10х2х0,4 м., вартістю 14грн. за кожен метр, що належить ПАТ «Укртелеком». Після чого, ОСОБА_4 змотав два таємно викрадені вищевказані відрізки кабелю та разом з ножом помістив їх до пакету, який він заздалегідь підготував та приніс з собою.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення майна, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як при спробі покинути місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, його дії були помічені співробітником Харківської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 , який зупинив ОСОБА_4 біля виходу з підвального приміщення за вищевказаною адресою разом із викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_4 намагався спричинити ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 543,40грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, а з дня вчинення проступку минуло понад 5 років, прокурор просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження № 0005456 від 10.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 у справі № 643/12744/17 (провадження № 1-кп/643/411/24) клопотання прокурора задоволено.

Вказаною ухвалою суду звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Крім того, судом закрито кримінальне провадження № 0005456, внесене до ЄРДР від 10.09.2017, вирішено питання щодо речових доказів.

Перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури не погодився із зазначеною ухвалою суду та оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив про переривання давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, внаслідок вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З наведених підстав наполягав на незаконності рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.12.2024 апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024 кримінальне провадження передане для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.12.2024 призначено підготовче судове засідання для розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005456 від 10.09.2017, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В подальшому підготовче судове засідання неодноразово відкладалось у зв`язку із неможливістю встановити відеоконференцзв`язок із ОСОБА_4 , який на момент розгляду клопотання відбуває покарання в умовах Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія 83».

В судовому засіданні, яке відбулось 20.05.2025, прокурор подав письмове клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у зв?язку з закінченням строків давності.

Водночас прокурор просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та направити копії матеріалів кримінального провадження на адресу Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив наступне.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 09.09.2017, близько 10.00 год. знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 48, діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, побачив незачинені на замок вхідні двері до приміщення підвалу 1-го під?їзду вищевказаного будинку та вирішив підійти ближче, відчинивши вказані двері, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення підвалу. Після чого ОСОБА_4 оглянув площу приміщення підвалу та виявив вздовж лівої стіни кабель зв`язку, яким можна розпорядитись за власним розсудом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа, який він заздалегідь підготував та приніс, зрізав кабель лінії зв`язку марки ТИП 30х2х0,4 довжиною 11 м., вартістю згідно висновку експерта - 35 гри. 40 коп. за кожен метр та кабель лінії зв`язку марки ТПП 10х2х0.4 довжиною 11 м., вартістю згідно висновку експерта - 14 грн. 00 коп. за кожний метр, що належать ПАТ «Укртелеком». Після чого ОСОБА_4 змотав два таємно викрадені вищевказані відрізки кабелю та разом з ножем помістив їх до пакету, який він заздалегідь підготував та приніс з собою.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив усі дії, які вважав для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадання чужого майна, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які на залежали від його волі, так як при спробі покинути місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, його дії були помічені співробітником Харківської філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 , який зупинив ОСОБА_4 біля виходу підвального приміщення за вищевказаною адресою разом з викраденим майном. Таким чином ОСОБА_4 намагався спричинити ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму - 543 грн. 40 коп.

Водночас, як вказує прокурор, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 та, як наслідок, скасована кримінальна відповідальність за вчинені діяння, у яких сума спричинених збитків не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону на час його вчинення.

Натомість, вартість викраденого майна, що наразі інкримінується ОСОБА_4 , станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

У зв`язку з чим прокурор просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Мотиви відмови прокурора у задоволенні раніше поданого клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності від 31.01.2024 з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у клопотанні від 20.05.2025 не наведені.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання від 20.05.2025 та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився із клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» неодноразово викликався до суду шляхом направлення судової повістки до «Електронного суду», однак в судове засідання жодного разу не з`явився, причини неявки невідомі.

Вивчивши доводи клопотання, заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, суд зазначає наступне.

Щодо відмови прокурора в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у зв?язку з закінченням строків давності.

Як вже зазначалось вище, мотиви такого рішення прокурора суду достеменно невідомі, оскільки у клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування щодо цього. Водночас, вирішуючи питання щодо можливості прокурора просити суд відмовити у задоволенні раніше поданого клопотання, суд враховує наступне.

В розумінні п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Оскільки прокурор користується своїми процесуальними правами на власний розсуд, відтак, він вправі просити суд відмовити у задоволенні раніше поданого клопотання. До того ж суд враховує, що таке прохання прокурора обумовлене його бажанням закрити кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання прокурора в частині відмови у задоволенні раніше поданого клопотання від 30.01.2024 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у зв?язку з закінченням строків давності.

Щодо клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та направлення матеріалів кримінального провадження для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2ст. 284 цього Кодексу;

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 цієї статті (втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння), якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу (ч. 2 ст. 479-2 КПК України).

За приписами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Водночас, положення ч. 4 ст. 284 КПК України визначають підстави закриття кримінального провадження слідчим, дізнавачем, прокурором.

Зокрема, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі щодо підозрюваного, з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини.

Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує.

Отже, законодавцем розмежовано, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. ст. 284 КПК України, здійснюється слідчим/прокурором або судом, залежно від того, чи заперечує підозрюваний, обвинувачений проти закриття за цією підставою.

В ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Крім того, відсутні докази таких заперечень підозрюваним перед зверненням прокурора із вказаним клопотанням до суду.

Відтак, з урахуванням позиції підозрюваного, положення п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд не вправі вирішувати клопотання про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В частині посилань прокурора на положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, як на підставу можливості розгляду судом клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зауважує наступне

Положенням ч. 3 ст. 479-2 КПК України передбачена можливість вирішення судом питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.

Натомість у вказаному кримінальному провадженні обвинувальний акт не складався, а судовий розгляд здійснювався виключно в межах клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки, з урахуванням позиції підозрюваного, таке рішення віднесено до виключної компетенції прокурора.

Керуючись ст. 26, 284, 314, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 15 год. 00 хв. 23.05.2025.

Суддя ОСОБА_1