ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
Справа № 932/5889/25
Провадження № 1-кс/932/2275/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000223 від 01.06.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

про арешт майна

у с т а н о в и л а:

Слідчими ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000223 від 01.06.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 24.02.2022 по 15.04.2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території сел. Мангуш Маріупольського району Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), будучи достовірно обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, надав згоду представникам РФ та представникам так званої «ДНР» на перехід на їх бік шляхом добровільного зайняття посади у структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ, зокрема незаконно створеному правоохоронному органі т.зв. «ГАИ МВД ДНР», а також в подальшому надавав допомогу представникам РФ у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, в період часу з 15 по 20 квітня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, заперечуючи законність і легітимність повноважень органів державної влади України, маючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави агресора, добровільно вступивши на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме незаконно створеному т.зв. «ГАИ МВД ДНР», в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, зокрема за адресою вул. Титова, 166 у смт. Мангуш, здійснював дії щодо заміни державних номерних знаків України на реєстраційні знаки т.зв «ДНР» на транспортних засобах громадян, які мешкають на території сел. Мангуш Маріупольського району Донецької області, в т.ч. приймав від громадян номерних знаки України, роз`яснював, які документи необхідні для перереєстрації транспортних засобів та видавав реєстраційні знаки транспортних засобів т.зв. «ДНР», тобто фактично виконував обов`язки співробітника т.зв. «ГАИ МВД ДНР».

Крім того, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ОСОБА_6 у невстановлений період часу, але не пізніше 06.07.2022 року, перебуваючи в приміщенні тимчасово окупованої адміністративної будівлі Управління патрульної поліції в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Макара Мазая, 16, склав присягу співробітника органів внутрішніх справ так званої «ДНР», присягнувши на вірність так званій «ДНР», що є частиною окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога, надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

23.05.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу досудового розслідування невідоме, крім того, встановлено, що він перебуває на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим вручити йому особисто повідомлення про підозру та повістки про виклик до Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську не вбачається за можливе.

23 травня 2025 повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повістки про виклик до Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 26-28 травня 2025 року опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також 23 травня 2025 повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повістки про виклик до Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 26-28 травня 2025 року опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження, вручено захиснику підозрюваного.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_5 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та, тобто з 23.05.2025 ОСОБА_6 є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності.

Так, санкцією ч. 2 ст. 111 КК України визначено додаткове покаранням у вигляді конфіскації майна.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно у тому числі підлягає для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.05.2025 ОСОБА_5 на праві приватної власності належить домоволодіння загальною площею 122,7 кв.м., житлова площа 53,1 кв.м., площа земельної ділянки 1196 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 9.

Окрім того, згідно із інформацією ТСЦ МВС № 1452 від 13.05.2025 ОСОБА_5 на праві приватної власності належить автомобіль марки FORD FUSION номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску, білого кольору.

Враховуючи викладене, з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, прохав задовольнити клопотання та накласти арешт на вказане вище майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Старший слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав останнє задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Надавши оцінку доводам клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з такого.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчими ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000223 від 01.06.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

23 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у державній зраді.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №64 (7989) від 23.05.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 23.05.2025 опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 26-28 травня 2025 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000223 від 01.06.2022, та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час та місце підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Доведено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.05.2025 ОСОБА_5 на праві приватної власності належить домоволодіння загальною площею 122,7 кв.м., житлова площа 53,1 кв.м., площа земельної ділянки 1196 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 9 та згідно із інформацією ТСЦ МВС № 1452 від 13.05.2025 ОСОБА_5 на праві приватної власності належить автомобіль марки FORD FUSION номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску, білого кольору.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідча суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовільнити.

Накласти арешт, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 із забороною користування та розпорядження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

домоволодіння загальною площею 122,7 кв.м., житлова площа 53,1 кв.м., площа земельної ділянки 1196 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 9;

автомобіль марки FORD FUSION номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2013 року випуску, білого кольору.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна/захиснику підозрюваної.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали постановлено 04.06.2025.

Слідча суддя ОСОБА_7