Провадження № 1-кс/509/693/25
Справа № 509/4162/25
УХВАЛА

01 серпня 2025 року. с-ще Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, зареєстрованого в ЄРДР за №0000387 від 29.07.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, зареєстрованого в ЄРДР за №0000387 від 29.07.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 28.07.2025 року до ЧЧ ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення ОСОБА_4 , про те що приблизно 19.07.2025 в невідомий період часу, невідома особа заволоділа його майном, а саме: мобільним телефоном ZTE nubia 5G та наручним годинником 01 TheOne, чим заподіяла матеріальний збиток приблизно на суму 10591 грн.

30.07.2025 року в ході проведеного огляду, у службовому приміщені ВнП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, що розташоване за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Овідіополь, вул. Берегова 9, свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав наручний годинник марки 01 «TheOne», який упаковано до полімерного пакету.

31.07.2025 року вилучений годинник визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000387 від 29.07.2025 року у якості речового доказу.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті речових доказів, яка має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Суд ухвалив про розгляд клопотання у відсутність прокурора, слідчого, особи, у володінні якої знаходилися вилучені речі, так як неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з таких підстав.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є арешт майна.

У відповідності до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави вважати, що вищезазначені вилучені речі відповідають критеріям речових доказів, а саме - є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- наручний годинник марки 01 «TheOne», який упаковано до полімерного пакету.

Після проведення необхідних, слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень, наручний годинник марки 01 «TheOne» передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Копія ухвали надіслати слідчому, прокурору не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1