УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 643/12882/23

провадження № 51 - 2893 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4

на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 червня 2025 року про відмову

у відкритті апеляційного провадження,

установив:

Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 26 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді цього суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 червня 2025 року відмовлено

у відкритті провадження на зазначене рішення місцевого суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, при цьому відповідно до її змісту останній також заперечує у ній правильність рішення місцевого суду та вважає обидва рішення такими, що ухвалені з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів (далі - Суд), перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку,

а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки ухвала суду першої інстанції не переглядалась в апеляційному порядку, предметом перевірки касаційного суду може бути лише ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та яка перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з приписами ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Окреме оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відмову

в задоволенні заяви про відвід судді кримінальним процесуальним законом не передбачено.

За правилами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє

у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення,

яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зважаючи на це, суддя апеляційного суду при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження дійшов правильного висновку про те, що таке рішення суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4

ст. 399 КПК.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення касаційної скарги

ОСОБА_4 . Суд не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 червня

2025 року через відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3