№ провадження 1-кп/646/713/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010890 від 05.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Чортиця, Любарського р-ну, Житомирської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

встановив:

11 грудня 2024 року в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.2024 кримінальне провадження №0010890 від 05.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.2024 у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовлено, кримінальне провадження призначеного до судового розгляду.

Зазначене кримінальне провадження відповідно до розпорядження керівника апарата ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.02.2025 №02-07/30 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025, надійшла у провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.02.2025 кримінальне провадження №0010890 від 05.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, мотивуючи це тим, що виклад фактичних обставини у обвинувальному акті не відповідає кваліфікації кримінального правопорушення.Відсутність логічного та обґрунтованого обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на справедливий розгляд справи, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст. 42 КПК Українивін має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Фактично суперечливість викладених в акті обставин позбавляє суд можливості мати належну, достовірну та достатню інформацію щодо сторін процесу, дотримання їхніх прав та законних інтересів. Сторона обвинувачення не розкриває зміст наказу «відновити втрачене положення» та не розкриває зміст та порядок дій які повинен був виконати ОСОБА_4 на виконання вказаного бойового розпорядження. Також, захисник звертає увагу на інші суттєві суперечності та неточності у обвинувальному акті та також вказує, що обвинувачений, порушення викладені в обвинувальному акті, заперечує.

Також захисником заявлено клопотання про надання судом доручення про складення досудової доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, захисник обвинуваченого заявив клопотання про витребування речей та документів, перелік яких міститься в клопотанні, обґрунтовуючи його необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також захисником обвинуваченого заявлено клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту в якості свідків, зокрема: прокурорів з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (групи нагляду за кримінальними провадженнями відомості про які внесені до ЄРДР за реєстраційними №№ Державного бюро розслідувань 0008569 від 12.10.2024 та 0010890 від 05.12.2024 за ч. 4 ст. 402 КК України); слідчих групи слідчих з другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (які здійснювали досудове розслідування у кримінальних провадженнях відомості про які внесені до ЄРДР за реєстраційними №№ Державного бюро розслідувань 0008569 від 12.10.2024 та 0010890 від 05.12.2024 за ч. 4 ст. 402 КК України); свідків з військової частини НОМЕР_1 , кожному з яких відомі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, про які вони попередньо вказували під час проведення службового розслідування.

Крім того, захисником подане клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно його підзахисного. На обґрунтування клопотання, захисник посилався, зокрема, на те, що існування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, прокурором наразі не доведено, порушення обов`язків, які були раніше покладені на обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлені захисником клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту та пояснив, що виклад фактичних обставин у обвинувальному акті зазначено так, як їх було встановлено стороною обвинувачення. Щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення зазначив, що докази, які були зібрані під час досудового розслідування кримінального провадження дають підстави формулювати обвинувачення так, як зазначено в обвинувальному акті. Саме з цих підстав, вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, щодо клопотань захисника ОСОБА_5 про доручення складення досудової доповіді, витребування речей і документів,виклику осіб для допиту та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, прокурор також заперечував.

Суд, розглянувши заявлені клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, у тому числі, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта закон не містить.

Як убачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, вони містять всі необхідні відомості та реквізити.

Зазначене клопотання захисника, за своєю суттю, зводиться до неповноти та неконкретності викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення та недоведеності в обвинувальному акті обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні.

Дійсно, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку суду, вказаний обвинувальний акт відповідає зазначеним вимогам. Оцінка ж обґрунтованості обвинувачення, до якої, зокрема, може належати й відповідні ознаки складів інкримінованих обвинуваченому злочинів, належить до процесу доказування і, з огляду на цілі та завдання підготовчого провадження,не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання. На цій стадії судового провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість правової кваліфікації кримінального правопорушення та, більше того, наявність чи відсутність його складу.

При цьому, важливим також є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Однак, як визначено п. 5 ч. 2ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що передбачає певну лексичну та граматичну особливість такого викладу.

У вказаному обвинувальному акті наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а правильність логіко-граматичного побудування цих даних не може оцінюватися судом в контексті відповідності обвинувального акта вимогам КПК України. Конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Із зазначеного обвинувального акта, незважаючи на наявність певних недоліків, не убачається суттєвих та очевидних підстав для його повернення прокурору.

Отже, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому клопотання про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання захисника обвинуваченого щодо доручення складання досудової доповіді, слід зазначити про таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно із положеннями ч.ч. 1-2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Суд, з`ясувавши думки учасників провадження щодо складання досудової доповіді, та зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції яких не перевищує п`яти років позбавлення волі, вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_4 .

Розв`язуючи клопотання захисника про витребування речей та документів, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 6 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. В свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків ревізій, актів перевірок, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

КПК Українирегламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи, а тому доступ учасників кримінального провадження, до яких належить, зокрема, адвокат, до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 826/7244/18, п.61).

Положеннями ст.315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд, з метою підготовки до судового розгляду, розглядає клопотання учасників судового провадження, зокрема, про витребування певних речей чи документів.

Зазначені у клопотанні документи не можуть бути отримані в межах процедури витребування певних речей та документів, передбаченої пунктом четвертим частини другої статті 315 КПК України, оскільки отримання такої інформації має здійснюватися саме у порядку тимчасового доступу до речей і документів, передбаченому главою 15 КПК України, з урахуванням особливостей, визначених частиною шостою статті 163 КПК, з огляду на обмеженість доступу до інформації такого характеру.

Частиною 1ст. 160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених устатті 161 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

З урахуванням наведеного та враховуючи доводи захисника, суд зазначає, що на етапі підготовчого провадження він позбавлений можливості розглянути клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, оскільки доводи захисника можуть бути перевірені лише на стадії судового розгляду під час з`ясування обставин та перевірки їх доказами, дослідження усіх доказів сторони обвинувачення і сторони захисту, а тому розгляд вказаних клопотань є передчасним.

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про витребування доказів.

З приводу клопотання захисника обвинуваченого про виклик та допит осіб, в якості свідка, слід зазначити про таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи положення останнього абзацу ч. 4 ст. 291 КПК України, який забороняє надавати суду до початку судового розгляду інші документи, ніж обвинувальний акт та додатки до нього, суд не має можливості на підготовчому судовому засіданні перевірити доводи сторони захисту, оскільки здійснення такої оцінки виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

Суд зазначає, що наразі судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, не визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, що позбавляє суд можливості з`ясувати як належність конкретних доказів, так їх доцільність.

Суд вважає передчасним клопотання захисника про виклик та допит свідків з огляду на те, що останні (частина з перелічених) не набули статусу свідків на стадії досудового розслідування, а під час підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості встановити, чи відомі тій чи іншій особі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. Таке рішення можливо прийняти тільки після безпосереднього дослідження судом доказів.

Частиною 2 ст. 349 КПК України передбачено, що обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

З огляду на вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання захисника та роз`яснює, що сторона захисту не позбавлена можливості порушувати перед судом питання про виклик свідків як на підтвердження власної версії подій, так і на спростування версії обвинувачення, під час судового розгляду, шляхом звернення з відповідними клопотаннями в порядку ст. 350 КПК України.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слід зазначити про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За правилом ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбаченістаттею 194 цього Кодексу.

За приписом ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченомустаттею 199цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 121 120 гривень. Визначено, що після внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладення таких обов`язки: прибувати до місця несення військової служби із встановленою уповноваженою особою періодичністю; прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

27.10.2024 в інтересах ОСОБА_4 була внесена застава в розмірі 121 120,00 грн., що підтверджується повідомленням ТУДСА в Харківській області від 28.10.2025.

Тому, в силу ч. 4 ст. 202 КПК України, з 28.10.2024 обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Під час судового розгляду встановлено, що сторона обвинувачення з клопотанням про продовження обов`язків, що передбачені ст. 194 КПК України, до суду не зверталась. Таким чином, строк їх дії закінчився.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 під час застосування до нього запобіжного заходу у виді застави, обов`язки, покладені на нього слідчим суддею не порушував,раніше не судимий, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався,на його утриманні перебуває батько похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує догляду за медичними показаннями.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст.177 КПК України переховуватися від суду.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Рішення про необхідність застосування запобіжного заходу для запобігання вказаному ризику ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а це тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років позбавлення волі.

У той же час протягом усього часу застосування запобіжного заходу обвинувачений його не порушував, обов`язки виконував добросовісно, має постійні місця проживання та сім`ю (одружений та має одну неповнолітню дитину), міцні сімейні, родинні, зв`язки, відсутні відомості про можливе вчинення кримінальних або адміністративних правопорушень.

Тому, зі спливом часу та зменшенням ризику, є достатні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Запобіжний захід необхідний для забезпечення здійснення судового провадження, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

На цьому етапі кримінального провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватим чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

На переконання суду, враховуючи етап судового розгляду, суд дійшов висновку, що буде достатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, визначених ч.5ст.194КПК України, у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню.

Заслухавши думку осіб, які беруть учать у підготовчому судовому засіданні, враховуючи те, що відсутні підстави для задоволення клопотань захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору, суд приходить до висновку про можливість закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.

Керуючись ст.ст.177, 179, 199, 201, 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про доручення складання досудової доповіді задовольнити.

Доручити представнику персоналу органу пробаціїФіліїДержавної Установи «Центр Пробації» у Житомирській області ( АДРЕСА_3 , т. +33, е/п - ІНФОРМАЦІЯ_4 , в строк протягом 10 днів (з дня отримання ухвали суду) скласти досудову доповідь стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, спрямувавши до уповноваженого органу з питань пробації відповідне рішення суду для організації виконання.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про витребування речей та документів відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 щодо здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання, поклавши строком до 22.07.2025 на обвинуваченого у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0010890 від 05.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, на 02 червня 2025 о 14-20 год. у приміщенні суду за адресою: АДРЕСА_4 .

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1