УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року

м. Київ

справа № 991/1318/25

провадження № 51 - 2006 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргузахисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на протокольні ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 квітня і 05 травня 2025 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 травня 2025 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного від 28 лютого 2025 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 травня 2025 року, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і постановлено, що після його затримання, не пізніше як через 48 годин із часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Під час розгляду апеляційних скарг захисників ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді 14 квітня 2025 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду (без виходу до нарадчої кімнати) відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про відкладення судового засідання, оскільки він мав намір бути присутнім під час апеляційного розгляду.

Крім того, під час апеляційного розгляду вказаних апеляційних скарг 05 травня 2025 року Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду (без виходу до нарадчої кімнати) відмовлено у задоволенні клопотання захисника про виклик підозрюваного ОСОБА_4 в судове засідання в порядку, передбаченому ст. 297-5 ч.1 КПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостийпідпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Згідно зі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З матеріалів провадження вбачається, що захисник ОСОБА_5 в касаційній скарзі оскаржує протокольні ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 квітня і 05 травня 2025 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 травня 2025 року, якою за результатами розгляду апеляційних скарг захисників ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 лютого 2025 року залишено без зміни.

Відповідно до положень ст. 424 КПК протокольні ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 квітня та 05 травня 2025 року не є судовими рішеннями, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані ухвали як протокольної форми, так і ухвала апеляційного суду, якою переглянуто по суті ухвалу слідчого судді, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на протокольні ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 квітня і 05 травня 2025 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3