Справа № 201/8268/25
Провадження № 1-кс/201/3080/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 27.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 27.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000291 від 27.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

26.05.2025 близько 23.02 години до чергової частини відділення поліції № 1 Дніпровського РУП №1 надійшло повідомлення по лінії «102» про те, що 26.05.2025 близько 21.21 години невідома особа знаходячись в м. Дніпро, вул. Дарвіна здійснила підпал території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 .

30.06.2025 було проведено санкціонований обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: кофта спортивна чорного кольору марки «Nike», штани, чорні, спортивні марки «Adidas»; кросівки чорно-сірого кольору марки «New Balence».

В рамках кримінального провадження вилучене майно було визнано речовим доказом. Вищевказане майно може мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий, та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Зважаючи на положення закону та, враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000291 від 27.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Під час досудового розслідування 30.06.2025 було проведено санкціонований обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: кофта спортивна чорного кольору марки «Nike», штани, чорні, спортивні марки «Adidas»; кросівки чорно-сірого кольору марки «New Balence».

Також було встановлено, що постановою слідчого від 30.06.2025 все вилучене майно було визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені речі є доказами у даному кримінальному провадженні у рамках даного досудового розслідування кримінального правопорушення.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 27.05.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 30.06.2025 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: кофту спортивну чорного кольору марки «Nike», штани, чорні, спортивні марки «Adidas», кросівки чорно-сірого кольору марки «New Balence».

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати зазначене майно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1