Справа № 743/523/23
Провадження № 1-кп/737/8/25
УХВАЛА

17 квітня 2025 р. с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

потерпілої ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Куликівка кримінальне провадження № 0000270 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Куликівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

10.04.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 . В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не дасть змоги їх уникнути.

Потерпіла підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити прокурору в задоволенні даного клопотання. Зазначив, що фактично завершено дослідження доказів, допитані свідки, ризики зменшилися. Просив розглянути можливість застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_5 в судовому засіданні висловився проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що у нього малолітня дитина, яка потребує батька, а ризики, вказані прокурором надумані.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України 23.01.2023. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.01.2023 йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Під час досудового слідства строк дії запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою продовжувався на підставі ухвал слідчих суддів Деснянського районного суду міст Чернігова на строк до 23.05.2023.

У подальшому на підставі ухвал Ріпкинського районного суду Чернігівської області та ухвал Куликівського районного суду Чернігівської області запобіжний захів у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався.

17.02.2025 у справі призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, висновок якої наразі до суду не надійшов, тому судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений до закінчення раніше визначеного судом строку тримання ОСОБА_5 під вартою, у зв`язку з чим суд зобов`язаний обговорити питання про строки дії та вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 було враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання у виді позбавлення волі, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченомуч. 1 ст. 115 КК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає застосуванню до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Суд вважає, що наведені прокурором підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином мотивовані, частково ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати.

З огляду на допит судом потерпілої та свідків сторони обвинувачення мінімізувався ризик незаконного впливу на потерпілого, допитаних свідків у цьому кримінальному провадженні.

Однак, запобіжний захід застосовуються превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Однією з обставин, яка враховується судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винуватою, але сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосована до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику переховування. Ризик втечі оцінюється судом відповідно до даних про особу обвинуваченого, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Мають значення й обставини вчинення злочину, в якому особа обвинувачується.

Суд виходить з того, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, відповідно тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, пов`язана з ризиком переховування від суду.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в період дії проходження військової служби із застосуванням вогнепальної зброї, очевидно має родину, однак його постійне місце проживання значно віддалене від місцезнаходження суду, зі слів обвинуваченого до призову на військову службу здійснював міжнародні перевезення, що посилює ризик переховування за кордоном.

Отже, оцінюючи тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді тривалого позбавлення волі.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 судом, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Доводи захисника обвинуваченого не зменшують вищевказаних ризиків та не є наразі достатніми підставами для відмови у задоволенні даного клопотання прокурора чи для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 червня 2025 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та на адресу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1