СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1729/25
ун. № 367/2401/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м.Київ

Колегія суддів Святошинського районного суду міста Києва в складі:

головуючої - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000166 від 25.02.2025 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.194 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ), захисника ОСОБА_9 (в режимі ВКЗ), представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 ,

встановила:

31.07.2025 до Святошинського районного суду міста Києва з Київського апеляційного суду відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 24.07.2025, надійшли матеріали кримінального провадження № 0000166 від 25.02.2025 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою суду від 01.08.2025 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Захисник ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , заперечував проти продовження запобіжного заходу, зауважив, що його підзахисний тривалий час перебуває під вартою, заявлені прокурором ризики відсутні, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави у мінімальному розмірі.

Захисник ОСОБА_9 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Представники потерпілих підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши клопотання та наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Колегією суду з`ясовано, що 16 вересня 2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який надалі неодноразово продовжувався, останнього разу на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26.06.2025, та строк дії якого спливає 24.08.2025.

18 вересня 2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останнього разу на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26.06.2025, та строк дії якого спливає 24.08.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, водночас згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) , пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86).

Так, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, що надійшов до суду.

Колегія суддів враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.Цими відомостями, на думку колегії суддів, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, колегія суддів бере до уваги наступне.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів (ч.1 ст.114-1 КК України, ч.2 ст.194 КК України) та особливо тяжкого злочину (ч.2 ст.113 КК України) та за які передбачено покарання на строк п`ятнадцять років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, обвинувачений неодружений, утриманців не має, до затримання підробляв комплектувальником в магазині, раніше несудимий, також колегія суддів враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів (ч.1 ст.114-1 КК України, ч.2 ст.194 КК України) та особливо тяжкого злочину (ч.2 ст.113 КК України) та за які передбачено покарання на строк п`ятнадцять років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, обвинувачений неодружений, до затримання підробляв комірником в магазині, раніше несудимий, також колегія судді враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкриміновані злочини, можуть з метою уникнення покарання переховуватись від суду, оскільки у них відсутні міцні соціальні зв`язки та стримуючі фактори. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризику втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Оцінюючи наявність існування ризику можливих спроб обвинувачених впливати на свідків та потерпілих, колегія суддів, зважаючи стадію судового провадження, приходить до висновку, що вказаний ризик доведений у достатній мірі, адже, свідки, покази яких з огляду на вимоги ч. 1 ст. 23 КПК України, мають бути отримані безпосередньо судом, ще не допитані, обвинувачені можуть незаконно впливати на них з метою змусити змінити покази.

Про наявність ризику того, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, а також у вчиненні декількох тяжких умисних злочинів за грошову винагороду, у обвинувачених відсутнє стабільне джерело доходу.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

При вирішенні клопотання прокурора, суд приймає до уваги практику Європейського суду з захисту прав людини про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

За сукупності наведених обставин, враховуючи стадію судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 та обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосуванням до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Окрім того, враховуючи вимоги ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 315 КПК України, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 15.08.2025

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3