Справа № 752/7929/25
Провадження № 11-кп/824/4004/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000367 від 08 лютого 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 255 КК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року задоволено частково клопотання прокурора; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 211 200 грн.; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить, що становить 908 400 гривень; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_11 на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_13 на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_14 на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн; продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , у зв`язку із застосуванням щодо них запобіжного заходу у вигляді застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки відсутності доказів на підтвердження обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також відсутність переконливих даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Також, звертає увагу, що судом не враховано дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти вимог захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду судом встановлено, що ОСОБА_16 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути засуджений до покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, докази не досліджувалися, свідків та обвинувачених не допитано, та зроблено вмотивований висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому судом встановлено, що наявність у ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, не зменшує існування наведених ризиків та не може слугувати підставою для призначення обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжного заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 09 червня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: