Справа №639/2120/25
Провадження №1-кп/639/256/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 01 березня 2025 за № 0000194 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, раніше несудимого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2008 та 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2025 р. о 16.20 год. ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «LEXUS RX 330» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. по проспекту Новобаварському в м. Харкові, з боку провулка Четвертого до вул. Врубеля.

Під час руху поблизу будинку №91 по пр-ту Новобаварському водій ОСОБА_7 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3, 18.1 ПДД України, згідно з якими:

-п. 2.3. «б» ПДР України «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; -п. 12.3 ПДР України «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; -п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким на зустріч смузі руху зліва від нього зупинився невстановлений транспортний засіб, не зменшив швидкість та не зупинився щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд свого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, з права наліво відносно напрямку руху автомобіля й в момент наїзду перебувала на смузі руху ОСОБА_7 , та якій за наслідками події спричинено тілесні ушкодження.

Згідно висновкам судово-медичної експертизи №12-14/121-А/25 від 19 березня 2025 р., внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я понад 3-х тижнів, а саме: закритого уламкового внутрішньо суглобового перелому мета епіфізів обох кісток правої гомілки, гемартроз правого колінного суглобу, закритого перелому шийки лівої плечової кістки зі зміщенням.

Згідно з судової автотехнічної експертизи №3218/3668/3669 від 19.03.2025 р. дії водія «LEXUS RX 330» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 2.3 «б», 12.3, 18.1 ПДР України й виразилось у не зменшенні швидкості та не зупинці керованого автомобіля під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким на зустрічній смузі зупинився транспортний засіб та на якому перебував пішохід, щоб дати дорогу останньому, що знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

В судовому засіданні захисником - адвокатом ОСОБА_6 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_7 , заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнаючи свою вину та надавши відповідні показання, просив закрити провадження щодо нього на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що він примирилася з потерпілою та відшкодувала спричинену останній шкоду, потерпіла ОСОБА_5 претензій до ОСОБА_7 не має.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має та не заперечує проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України. Потерпіла зазначила, що обвинуваченим відшкодовано завдані ним збитки у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої остання отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_5 зазначила, що матеріальну та моральну шкоду пов`язану з витратами на лікування, які стали наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди буде отримувати у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інго» код ЄДРПОУ №16285602 (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 33) на підставі страхового полісу №223492934.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого та потерпілої, які проти задоволення клопотання не заперечували, перевіривши наявність підстав для задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, при цьому не вимагається, щоб ними були злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, неважливо, щоб особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася й активно сприяла розкриттю злочину.

Більш широке тлумачення даної норми, а саме заборона її застосування в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді судочинства - верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

У відповідності до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, який вчинений вперше.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вину у вчиненні злочину ОСОБА_7 визнав в повному обсязі, не оспорюючи при цьому обставини його вчинення.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 раніше несудимий, обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, повністю відшкодував потерпілій спричинену шкоду та примирився з нею, що підтвердила в своїй заяві та в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей 2008 та 2013 року народження.

З огляду на викладене, наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження шляхом опитування та роз`яснення обвинуваченому, потерпілій суті звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, суд переконався в добровільності та особистому волевиявленні в поданні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 288, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження №0000194 від 01 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 3185 від 17.03.2025 12722,4 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві гривні, сорок копійок), судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 3218/3668/3669 від 19.03.2025 14842,40 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні, сорок копійок). Загальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз становлять 27564 гривень 80 копійок.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.03.2025 у справі №639/1391/25 (провадження №1-кс/639/318/25) на майно, яке вилучено 28.02.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Новобаварський, біля буд. 91, а саме: автомобіль «Lexus RX 330», д.н.з. НОМЕР_1 та повернути власнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1