ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/788/25
Провадження №1-кс/477/798/25
УХВАЛА

про арешт майна

22 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання слідчої СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000074 від 28 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1, частиною другою статті 364 КК України про арешт майна підозрюваного

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2025 року слідча відділу Слідчого Управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000074 від 28 січня 2025 року із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із встановленням заборони відчуження та розпорядження, належним йому майном, а саме належною йому часткою у статутному капіталі МПП «Агро-Вікторі».

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000074 від 28 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1, частиною другою статті 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, у період з жовтня по грудень 2024 року, з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, обробив та засіяв частину земельної ділянки площею 710,5975 га озимою пшеницею та частину земельної ділянки сільськогосподарською культурою, площею 90,7336 га ріпаком.

Крім того, ОСОБА_5 , всупереч нормам законодавства, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, навесні 2025 року, з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, обробив та засіяв частину земельної ділянки, площею 237,9779 га сільськогосподарською культурою льоном.

25 червня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1 КК України.

Оскільки в межах вказаного кримінального провадження прокурором подано цивільний позов в інтересах КЕВ міста Миколаєва на суму про стягнення з ОСОБА_5 , завданих збитків у розмірі 95 580163, 39 грн, а підозрюваний може вчинити дії направлені на перереєстрацію права власності майна, яким він володіє, що може негативно вплинути не досудове розслідування та унеможливити відшкодування спричиненої ним шкоди, слідча ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та просила розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, надіславши заяву, у якій просила клопотання розглянути без її участі.

Враховуючи доводи слідчої викладені у клопотанні про арешт майна, слідчий суддя вважає можливим розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000074 від 28 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок, шляхом посіву на них озимих культур з попередньою кваліфікацією правопорушення за частиною другою статті 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, у період з жовтня по грудень 2024 року, з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, обробив та засіяв сільськогосподарськими культурами частину земельної ділянки державної власності в межах території Миколаївського району, Миколаївської області з кадастровим номером :24:000:0008, загальною площею 4264,5269 га, з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, площею 710,5975 га сільськогосподарською культурою озимою пшеницею та частину цієї ж земельної ділянки, площею 90,7336 га сільськогосподарською культурою ріпаком.

Крім того, ОСОБА_5 , не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу у власність або надання у користування земельних ділянок, розташованих в межах території Миколаївського району, Миколаївської області, за відсутності укладеного та зареєстрованого договору спільного обробітку земельних ділянок, навесні 2025 року (орієнтовно березень 2025 року), з використанням невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки та найманої праці, маючи єдиний корисливий мотив на обробіток земельних ділянок, діючи умисно, обробив та засіяв частину земельної ділянки сільськогосподарською культурою льоном, площею 237,9779 га, державної власності в межах території Миколаївського району, Миколаївської області з кадастровим номером :24:000:0008, загальною площею 4264,5269 га, з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Тим самим, ОСОБА_5 самовільно зайняв вищевказані земельні ділянки, що у відповідності до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» виразилось у діях, які свідчать про фактичне використання земельних ділянок за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок.

Зі змісту повідомлення про підозру від 25 червня 2025 року, вбачається, що цього ж дня року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1 КК України, яка з дотримання положень статті 278 КПК України йому вручена.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_5 підтверджуються у сукупності зібраними доказами у кримінальному провадженні, серед яких: документація з КЕВ (договори), ?протокол допиту ОСОБА_5 , ?протокол огляду земельної ділянки, ?судова економічна експертиза та розрахунок геокадастру які у свої сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що в силу пункту 3 частини другої статті 173 КПК України є підставою для накладення арешту на майно відповідно до пункту 4 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, зокрема, відповідно до розрахунку ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 10 квітня 2025 року №10-14-0.166-1501/2-25, розмір шкоди, що завданий законному володільцю земельних ділянок протиправними діями ОСОБА_5 у загальному розмірі становить 95580163,39 грн.

За змістом долученої до клопотання позовної заяви, встановлено і те, що 25 червня 2025 року, в межах вказаного кримінального провадження, прокурором в інтересах КЕВ міста Миколаєва подано позовну заяву до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення з підозрюваного спричиненої шляхом самовільного зайняття земельної ділянки шкоди у загальному розмірі 95580163,39 грн.

З огляду на те, що у вказаному кримінальному провадженні пред`явлено позов, то в силу положень статті 61, 62 КПК України у межах цього кримінального провадження, прокурор та підозрюваний набули права та обов`язків цивільного позивача та відповідача відповідно.

Оскільки ОСОБА_5 може вчинити дії направлені на перереєстрацію права власності майна, яким вона володіє, з метою уникнення відшкодування завданої ним шкоди, наявні підстави для накладення арешту на майно підозрюваного для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження.

Відповідно до частини першої, третьої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Розглядаючи клопотання слідчої ОСОБА_3 про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчим суддею на підставі оцінки сукупності долучених доказів враховано заявлений стороною обвинувачення ймовірний розмір шкоди, який є співмірним ціні позову та розміру шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

За вказаних обставин слідчий суддя погоджується, що наявність у матеріалах провадження цивільного позову про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_5 на користь держави заподіяної шкоди в розмірі 95580163,39 грн., підтверджує існування потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідча ОСОБА_3 у клопотанні навела перелік майна, на яке просить накласти арешт, зокрема 100% частки у статутному капіталі МПП «Агро-Вікторі», .

При цьому метою арешту слідча у поданому клопотанні зазначила забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Так, поняття майнових прав визначено у абзаці 3 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Визначення корпоративних прав надано у частині першій статті 167 Господарського кодексу України, за якою це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом статті 6 Закону України «Про господарські товариства» товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації; державна реєстрація товариств проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що долучений слідчим до клопотання про арешт майна, вбачається, що ОСОБА_5 є бенефіціарним власником МПП «Агро-Вікторі», з частковою статутного капіталу у розмірі 100%.

Враховуючи, що надані слідчим докази належності майна підозрюваному є належними, слідчий суддя вважає, що вищевказане майно підлягає арешту відповідно до мети заявленої слідчим а саме з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Обираючи спосіб арешту, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, щодо необхідності накладення арешту із встановленням заборони його відчуження та розпорядження, так як в даному випадку такий спосіб арешту відповідатиме критеріям співмірності та розумності та відповідатиме завданням кримінально-процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у кримінальному провадженні №0000074 від 28 січня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 197-1, частиною другою статті 364 КК України, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із встановленням заборони відчуження та розпорядження належного йому майна, саме на корпоративні права у МПП «Агро-Вікторі»,

встановивши заборону ОСОБА_5 та/або іншим фізичним і юридичним особам вчиняти дії, щодо розпорядження його часткою учасника у статутному капіталі цієї юридичної особи та заборону будь-яким іншим особам (державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про права цієї юридичної особи.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного дня з дня її постановлення надіслати підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6