Кримінальне провадження №629/1057/25
Номер провадження 1-кп/629/140/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рідкодуб, Дворічанського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2024, близько 19:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по луках повз річки, розташованої на ділянці місцевості між селами Олександрівка та Миколаївка Лозівського району Харківської області де зустрів ОСОБА_5 , який проїжджав повз нього на велосипеді. ОСОБА_4 зупинив ОСОБА_5 та запитав, коли його син поверне грошовий борг, на що ОСОБА_5 відповів, що син його дорослий та питання повернення боргу необхідно вирішувати з ним. ОСОБА_4 будучі обуреним відповіддю ОСОБА_5 вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_4 , цього ж дня, у той же час, перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс один удар головою в ніс потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній упав на землю. Після цього, ОСОБА_4 наніс кілька ударів, не менше 10, кулаками обох рук по тулубу та обличчю потерпілого ОСОБА_5 , а коли останній спробував піднятися, ОСОБА_4 наніс йому один удар коліном правої ноги в область носу, від чого ОСОБА_5 знову впав на землю, а ОСОБА_4 наніс йому ще кілька ударів, не менше 3, ногами та не менше 10, кулаками обох рук, по обличчю, тулубу та грудній клітині потерпілого ОСОБА_5 .

Внаслідок нанесення вищезазначених ударів ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №12-14/227-Л3/24 від 25.11.2024, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 поверхневу забійну рану на спинці носу в середній третині (1,9х0,1см), синці на спинці і крилах носу (4х3см), в правій навколоочній ділянці (7х4,5см), на нижньому віці лівого ока (4,5х2см), а також закриту тупу травму тулуба: великий синець на лівій бічній поверхні тулуба на протязі від гребеня клубової кістки до рівня 9-10 ребер по паховим лініям (23х21см) і закритий перелом 9 -го ребра ліворуч по передній пахвовій лінії з наявністю зміщення на ширини ребра. За ступенем тяжкості: вище зазначена тупа травма тулуба з переломом 9-го ребра з наявністю зміщення на ширини ребра - це середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, адже для консолідації (зрощення) даних переломів необхідний строк більше ніж 21 день; поверхнева забійна рана і синці - це легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 30.06.2024, близько 19:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по луках, між селами Олександрівка та Миколаївка Лозівського району, зустрів ОСОБА_5 , запитав у нього коли його син віддасть йому гроші, на що ОСОБА_5 відповів, що його син вже дорослий і сам розпоряджається грошима. Йому ( ОСОБА_4 ) не сподобалась відповідь і тому він наніс удар головою ОСОБА_6 , від чого потерпілий впав, після чого він ( ОСОБА_4 ) руками і ногами наніс ще приблизно 10 ударів по обличчю і тулубу. Після спричинення тілесних ушкоджень він вибачився перед потерпілим і на даний час у них з ОСОБА_5 нормальні відносини. Також повідомив, що у 2022 році він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, йому був призначене покарання у виді штрафу, який він сплатив.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що нею не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що віна є громадянином України, із середньою спеціальною освітою, неодружений, не офіційно працює в ТОВ «Наірі», за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин, відповідно до ч.4 ст.12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, а також думки потерпілого, який у заяві зазначив, що претензій майнового чи морального характеру не має, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7