Провадження № 1-кп/947/411/25
УХВАЛА

09.06.2025 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження в суді першої інстанції одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000167 від 28.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Одеси, українка, громадянка України, офіційно не працевлаштована, не заміжня, раніше судима 29.08.2023 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн., має на утриманні малолітню дитину, яка проживає з бабусями, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час. Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, яка має ряд захворювань, реєстрацію та постійне місце мешкання, а отже, міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_3 не має наміру ухилятися від суду, незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні. Має постійне місце проживання і реєстрації в Одесі. На підставі викладеного захисник просить змінити запобіжний захід обвинуваченій на домашній арешт у нічний час.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання свого захисника та просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження і надані стороною захисту матеріали, суд дійшов висновку про те, що подальше тримання під вартою обвинуваченої є недоцільним. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.176 КПК України сторона захисту довела в суді, що існують обставини, які є достатніми для переконання, що більш м`який вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою зможе запобігти ризикам, які зменшилися.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Європейську Конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Так, з рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року в справі "Смирнов проти Росії" вбачається, що питання щодо того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав тримання під вартою обвинуваченого повинні оцінюватися в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних її обставин. Тривале ж утримання під вартою людини може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак, інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Саме на національні судові органи покладається обов`язок забезпечувати розумність строків тримання обвинуваченого під вартою. Для цього суди повинні розглянути всі факти на користь, і проти існування громадського інтересу, який, при належному обліку принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід норми про повагу до особистої свободи.

Як вбачається з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів, досудове розслідування у справі було закінчено у формі складання обвинувального акту і направлення його до суду. З моменту закінчення досудового розслідування слідчі дії по збору доказів у справі не проводяться.

Крім того, в судовому засіданні вже були допитані свідки у кримінальному провадженні.

Обвинувачена в судовому засіданні показала, що випадково допускала неявки в судові засідання, але, наразі, зрозуміла, що така поведінка є неприйнятною.

Отже, підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на волі, буде незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчиняти новий злочин відпали.

Обвинувачена ОСОБА_3 має реєстрацію та постійне місце мешкання в м.Одесі. Вона має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку з рядом захворювань, а отже міцні соціальні зв`язки. Є громадянкою України. Крім того, ОСОБА_3 задовільно характеризується за місцем мешкання.

Зазначені обставини свідчать про те, що подальше тримання під вартою обвинуваченої не буде розумно виправданим, навіть з оглядкою на суспільний інтерес. В даному випадку відносно обвинуваченої повинен дотримуватися принцип свободи, оскільки подальше утримання її під вартою аж до розгляду справи в суді по суті пред`явленого їй обвинувачення, буде фактичним відбуванням обвинуваченою покарання за злочин, у вчиненні якого вона ще не визнана винною (ст.62 Конституції України).

Мотиву однієї лише тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , недостатньо для вирішення питання на користь подальшого її тримання під вартою, оскільки такий висновок буде суперечити рішенню Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року №14-рп/2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається обов`язковою підставою для застосування взяття під варту.

Отже, при таких обставинах суд не вбачає необхідності в подальшому утриманні обвинуваченої під вартою, і вважає, що інший вид запобіжного заходу, а саме, домашній арешт у нічний час, в достатній мірі забезпечить мету запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 176, 177, 181, 194, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши її знаходитися за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 23:00 по 05:00, строком на 60 діб, крім випадків необхідності слідування до бомбосховища під час оголошення повітряної тривоги або необхідності невідкладного відвідування лікаря.

Ухвала суду втрачає свою дію 08.08.2025.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяця обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Виконання ухвали щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_3 покласти орган Національної поліції по місцю проживання обвинуваченої, якому відповідно до вимог ст.181 КПК України необхідно негайно поставити обвинувачену на облік, про що повідомити суд.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ст.139 КПК України у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту або покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію ухвали після її оголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_3 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1