Справа № 331/3630/24
Провадження № 1-кп/331/291/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 04.04.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурором зазначено, що в ході досудового розслідування, а також на стадії судового розгляду, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. У разі визнання його винним, ОСОБА_4 загрожує реальний термін покарання без можливості застосування звільнення, що говорить про наявність високих ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України. Зауважила, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинуваченого з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .. На теперішній час ризики встановлені судом не минули, а отже наполягала на задоволенні клопотання. Також прокурор звернула увагу на характеризуючи матеріали обвинуваченого, ОСОБА_4 не працевлаштований, що дає підстави вважати, що систематичне скоєння корисливих злочинів є єдиним джерелом його прибутку, принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві разом із тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, зазначених вище. Наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків, а саме перебування у фактичних відносинах із жінкою, яка має судимості, не є чинником, який би мав вплив на обвинуваченого не вчиняти кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 не має місце реєстрації. Окрім того, додала, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, перебуваючи на іспитовому строці, та більш того, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2025 останнього засуджено до 5 років позбавлення волі.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки уже засуджений до покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого вказав, що дотримується позиції його підзахисного.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. У підготовчому судовому засіданні 13 червня 2024 року суду було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово був продовжений.

До Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 185 КК України. Один із злочинів віднесений згідно норми ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на теперішній час не відпали.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні. Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 одного із злочинів, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Ризик переховування від суду суд оцінює як високий, оскільки обвинуваченому інкримінуються вчинення особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачає тривале позбавлення волі.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд вважає високим, оскільки обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності. Йому інкриміноване вчинення злочинів під час іспитового терміну, призначеного іншим вироком суду. Також суд не може оминути те, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2025 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ( вирок не набрав законної сили). Таким чином можна прийти до висновку про систематичність вчинення ОСОБА_4 корисливих злочинів.

Судом при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядалась можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, однак за час розгляду справи не віднайшлось обставин, які змінились, для висновку, що є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Підсумовуючи, суд погоджується із прокурором щодо підтвердження високого рівня ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Станом на дату розгляду клопотання, застава не внесена.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 15 травня 2025 року включно.

Встановити заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 211 960,00 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суд про таку зміну;

-не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу суду;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 15 травня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 21 березня 2025 року о 12 год. 45 хв.

Суддя: ОСОБА_1