Провадження № 1-кс/761/8754/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що він, діючи в інтересах ОСОБА_5 , 21.03.2025 звернувся до вказаного вище органу досудового розслідування з заявою від про вчинення суддями Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Заява органом досудового розслідування отримана того ж дня, однак на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості за заявою адвоката ОСОБА_4 до ЄРДР не внесені.

Вважаючи викладене бездіяльністю посадових осіб ДБР, заявник просив зобов`язати уповноважену особу вказаного органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР.

У судове засідання представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник ДБР до суду не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника заявника, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 1 Кримінального кодексу України завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та, які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або у діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних ознак кримінального правопорушення.

Як вбачається з долучених до скарги документів, адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до ДБР із заявою щодо вчинення суддями Солом`янського районного суду м. Києва кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК.

Обґрунтовуючи свою заяву адвокат ОСОБА_4 зазначив, що Солом`янським районним судом м. Києва у складі колегії суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням, зокрема, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 111-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ст. 111-2, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

Сторона захисту, враховуючи тяжкий стан здоров`я ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який. Однак, вищевказана колегія суддів, володіючи інформацією про стан здоров`я ОСОБА_5 , щоразу при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, як вважає заявник, не враховувала позицію сторони захисту, позбавляючи таким чином ОСОБА_5 волі за відсутності вироку суду.

Дії вказаних осіб, на думку заявника, свідчать про завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Отже, з викладеного вбачається, що заявник, звертаючись до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення, фактично не погоджується із прийнятими рішеннями колегії суддів Солом`янського районного суду м. Києва.

При цьому заявник не наводить об`єктивних даних, що свідчили б про наявність у діях суддів складу будь-якого кримінального правопорушення. Вказані процесуальні рішення ухвалені колегією суддів Солом`янського районного суду м. Києва у межах здійснення правосуддя під час розгляду кримінального провадження. Кримінальний процесуальний закон України не надає органу досудового розслідування або іншим суб`єктам повноважень ставити під сумнів законність чи обґрунтованість судових рішень, які не скасовані чи змінені в установленому процесуальному порядку. Тобто вказані дії колегії суддів не можуть бути розцінені як протиправні або як такі, що вчинені з умислом на заподіяння шкоди обвинуваченому.

Заявлені обставини стосуються, по суті, оцінки обґрунтованості процесуального рішення, прийнятого судом, і можуть бути предметом судового оскарження у порядку, визначеному КПК. Оскарження судових рішень через механізм кримінального переслідування суддів суперечить принципу незалежності суду та конституційним засадам здійснення правосуддя.

Таким чином, у заяві адвоката ОСОБА_4 відсутні відомості, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 135 КК України або іншої статті Кримінального кодексу України, що унеможливлює внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 214, 303, 304, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_4 від 21.03.2025, поданої в інтересах ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1