Справа № 180/983/25
У Х В А Л А

27 травня 2025 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Марганець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000149 від 05.05.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2025 року в провадження Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі затвердженого ним обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування, а також при його складанні, дотримані всі вимоги КПК України, підстави для повернення обвинувального акту прокурору чи закриття кримінального провадження, відсутні, вважав за доцільне об`єднати матеріали даного кримінального провадження з матеріалами кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду та об`єднання матеріалів кримінальних проваджень.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно положень ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає

встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд вважає, що прокурором при складанні обвинувального акту, були допущені порушення вимог ст.291 КПК України, виходячи з наступного.

Так, згідно обвинувального акту: « ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ….. в завалах одного з будинків побачив ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, у зв`язку з чим у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, в денний час доби влітку 2024 року ……. підняв із землі конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, а також уніфікований запал ручної гранати модернізований типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом утворюють ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, тим самим умисно, незаконно придбав ручну, осколкову, оборонну гранату Ф-1.

В подальшому ОСОБА_7 05.05.2025 року незаконно, … переніс знайдений бойовий припас, а саме: ручну, осколкову, оборонну гранату Ф-1, яку утримував при собі, а саме - на поясі під штанами в приміщення Марганецького міського суду Дніпропетровської області.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що, здійснивши описані дії, він вчинив носіння, придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України».

Отже, з формулювання обвинувачення вбачається, що обвинувачений в завалах одного з будинків побачив ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, у зв`язку з чим у нього виник злочинний умисел, спрямований на придбання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Однак реалізовує свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Коли саме у ного виник умисел на незаконне придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв формулювання обвинувачення не містить.

Далі, після того, як обвинувачений побачив ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, підняв із землі конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, а також уніфікований запал ручної гранати модернізований типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Коли саме, з моменту виявлення до моменту підняття, осколкова, оборонна граната Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів перетворилася у розібраний вид та складала споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, який відноситься до категорії вибухових речовин, та уніфікований запал ручної гранати модернізований типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, формулювання обвинувачення не містить, як і не містить посилань на те, коли та яким чином корпус гранати з запалом поєдналися штатним способом і утворили ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, яку в подальшому обвинувачений заніс до приміщення суду.

Дії обвинуваченого кваліфіковано по ч.1 ст. 263 КК України, які виразилися у носінні, придбанні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, що є у даному випадку взаємовиключними, оскільки конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, а також уніфікований запал ручної гранати модернізований типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, у поєднанні штатним способом утворюють ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Тобто, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення ч.1 ст. 263 КК України та формулюванню обвинувачення.

Вказане порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення, та може послугувати підставою для скасування вироку суду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального Закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 містить ряд недоліків, вказаних судом.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення,

має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, про що також констатується і в рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82 (п. 79).

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту, а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону України.

За наслідками підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про те, що на підставі вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.314 ч.3 п.3, 369, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 від 05.05.2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1