Справа № 308/6767/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000999 від 13.05.2025, про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що 12.05.2025 до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 12.05.2025 приблизно о 08:10 год., невідома особа шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «iPhone 13/128 Gb» з приміщення душової кімнати гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . 13.05.2025 під час огляду місця події ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «iPhone 13/128 Gb» IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до спец. пакету НПУ RIC 2175199. Враховуючи, що вищевказана речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим 13.05.2025 дані речі відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

З огляду на те, що з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування факту таємного заволодіння чужого майна, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вищевказані речі.

Слідчий подав до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити, зазначено, що проінформовано особу, у якої вилучено речі, про час та місце розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати серед іншого 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000999, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.05.2025 проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «iPhone 13/128 Gb» IMEI: НОМЕР_1 , який поміщено до спец. пакету НПУ RIC 2175199.

До протоколу додано заяву останньої.

13.05.2025 за постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами.

Слідчим на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу, оскільки за допомогою вказаного можуть бути встановлені обставини кримінального правопорушення.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 13/128 Gb» IMEI: НОМЕР_1 , добровільно виданий під час огляду місця події від 13.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1