Справа № 199/8864/25
УХВАЛА

іменем України

01 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, яке знаходиться поза межами приміщення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра, клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська (м.Дніпро), громадянин України, з вищою освітою, неодружений, утриманців немає, пенсіонер, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий..

якому 25 червня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 від 27.06.2025 ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 24.06.2025 приблизно о 00 годин 20 хвилин, маючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство двох раніше знайомих йому осіб, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі заподіяння смерті вказаним особам, бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті ревнощів, шляхом пошкодження скла котельної кімнати двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проник у середину вказаного будинку, за адресою проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 .

Піднявшись по сходах на другий поверх будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побачив у коридорі ОСОБА_9 , який в цей день залишився ночувати у ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій заздалегідь виниклий злочинний умисел, в той же день, тобто 24.06.2025, приблизно о 00 годин 35 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у коридорі на другому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , утримуючи в правій руці ніж, який він приніс з собою, підійшов до ОСОБА_9 , та знаходячись в безпосередній близькості, обличчям до останнього, маючи на меті нанести вказаним ножем численні удари в життєво важливі частини тіла, діючи умисно, прагнучи спричинити смерть потерпілого, шляхом ушкодження життєво важливих органів, наніс вказаним ножем один удар у напрямку зверху вниз у верхню частини лівого плеча ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства двох раніше знайомих йому осіб, ОСОБА_4 знаходячись у безпосередній близькості, обличчям до ОСОБА_9 , утримуючи ніж у правій руці, наніс останньому один тичковий удар у область лівої частини грудної клітини, після чого знов наніс йому один тичковий удар у область правої частини грудної клітини, після чого відштовхнув лівою рукою ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на підлогу та на деякий час втратив свідомість, після чого зі своєї кімнати вийшла ОСОБА_8 , яка спостерігала за діями ОСОБА_4 та намагалась завадити спробі останнього нанести ще один удар ОСОБА_9 .

Внаслідок цього, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця відносно ОСОБА_9 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, відповідно до довідки наданої КНП «МКЛ №6» ДМР від 24.06.2025 ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа; лівобічний гемоторокс; ножове поранення лівого плеча.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства двох раніше знайомих йому осіб, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , та знаходячись у безпосередній близькості обличчям до останньої, утримуючи в правій руці ніж, маючи на меті нанести ним численні удари в життєвоважливі частини тіла, діючи умисно, прагнучи спричинити смерть потерпілої шляхом ушкодження життєво важливих органів, наніс вказаним ножем множинні колоторізані поранення грудної клітини та верхніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_8 померла на місці.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №0002202 від 24.06.2025 смерть ОСОБА_8 настала внаслідок гострої крововтрати; інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла; колоторізаних поранень грудної клітини з ушкодженням лівої легені та дуги аорти та верхніх кінцівок; нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Далі, ОСОБА_4 24.06.2025 приблизно о 00 годин 20 хвилин, не зупиняючись на досягнутому, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі заподіяння смерті потерпілої, бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, на ґрунті ревнощів підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка в цей момент перебувавала у коридорі на другому поверсі вищевказаного будинку та знаходячись в безпосередній близькості обличчям до останньої, утримуючи в правій руці ніж, маючи на меті нанести ним численні удари в життєво важливі частини тіла, діючи умисно, прагнучи спричинити смерть потерпілої шляхом ушкодження життєво важливих органів, наніс вказаним ножем множинні колоторізані поранення грудної клітини та верхніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_8 померла на місці.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №0002202 від 24.06.2025 смерть ОСОБА_8 настала внаслідок гострої крововтрати; інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла; колоторізаних поранень грудної клітини з ушкодженням лівої легені та дуги аорти та верхніх кінцівок; нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині та закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом або більше особам.

25.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 24.06.2025;

-протоколом огляду трупа від 24.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.06.2025;

-протоколом огляду речей від 24.06.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.06.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.06.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.06.2025;

-протоколом перегляду відеозапису від 24.06.2025;

-та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, підозрюваний ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватись від суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те що, ОСОБА_4 не будучи обмеженим у свободі, може вчинити спроби незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою зміни ними показань та спотворення фактичних обставин події кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вручене йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень базується, у тому числі, на показаннях свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схиляння їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим вище ризикам під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0000668.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання слідчого та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили не застосувати запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити частково, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він 24.06.2025 приблизно о 00 годин 20 хвилин, маючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство двох раніше знайомих йому осіб, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі заподіяння смерті вказаним особам, бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті ревнощів, шляхом пошкодження скла котельної кімнати двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проник у середину вказаного будинку, за адресою проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 .

Піднявшись по сходах на другий поверх будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побачив у коридорі ОСОБА_9 , який в цей день залишився ночувати у ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій заздалегідь виниклий злочинний умисел, в той же день, тобто 24.06.2025, приблизно о 00 годин 35 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у коридорі на другому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , утримуючи в правій руці ніж, який він приніс з собою, підійшов до ОСОБА_9 , та знаходячись в безпосередній близькості, обличчям до останнього, маючи на меті нанести вказаним ножем численні удари в життєво важливі частини тіла, діючи умисно, прагнучи спричинити смерть потерпілого, шляхом ушкодження життєво важливих органів, наніс вказаним ножем один удар у напрямку зверху вниз у верхню частини лівого плеча ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства двох раніше знайомих йому осіб, ОСОБА_4 знаходячись у безпосередній близькості, обличчям до ОСОБА_9 , утримуючи ніж у правій руці, наніс останньому один тичковий удар у область лівої частини грудної клітини, після чого знов наніс йому один тичковий удар у область правої частини грудної клітини, після чого відштовхнув лівою рукою ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на підлогу та на деякий час втратив свідомість, після чого зі своєї кімнати вийшла ОСОБА_8 , яка спостерігала за діями ОСОБА_4 та намагалась завадити спробі останнього нанести ще один удар ОСОБА_9 .

Внаслідок цього, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця відносно ОСОБА_9 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, відповідно до довідки наданої КНП «МКЛ №6» ДМР від 24.06.2025 ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва; непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа; лівобічний гемоторокс; ножове поранення лівого плеча.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства двох раніше знайомих йому осіб, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , та знаходячись у безпосередній близькості обличчям до останньої, утримуючи в правій руці ніж, маючи на меті нанести ним численні удари в життєвоважливі частини тіла, діючи умисно, прагнучи спричинити смерть потерпілої шляхом ушкодження життєво важливих органів, наніс вказаним ножем множинні колоторізані поранення грудної клітини та верхніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_8 померла на місці.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №0002202 від 24.06.2025 смерть ОСОБА_8 настала внаслідок гострої крововтрати; інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла; колоторізаних поранень грудної клітини з ушкодженням лівої легені та дуги аорти та верхніх кінцівок; нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Далі, ОСОБА_4 24.06.2025 приблизно о 00 годин 20 хвилин, не зупиняючись на досягнутому, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі заподіяння смерті потерпілої, бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, на ґрунті ревнощів підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка в цей момент перебувавала у коридорі на другому поверсі вищевказаного будинку та знаходячись в безпосередній близькості обличчям до останньої, утримуючи в правій руці ніж, маючи на меті нанести ним численні удари в життєво важливі частини тіла, діючи умисно, прагнучи спричинити смерть потерпілої шляхом ушкодження життєво важливих органів, наніс вказаним ножем множинні колоторізані поранення грудної клітини та верхніх кінцівок, внаслідок чого ОСОБА_8 померла на місці.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №0002202 від 24.06.2025 смерть ОСОБА_8 настала внаслідок гострої крововтрати; інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла; колоторізаних поранень грудної клітини з ушкодженням лівої легені та дуги аорти та верхніх кінцівок; нападу з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині та закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом або більше особам.

25.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За даним кримінальним провадженням слідчий суддя враховує, що у відповідності до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу ОСОБА_14 є наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 24.06.2025; протоколом огляду трупа від 24.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.06.2025; протоколом огляду речей від 24.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.06.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.06.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.06.2025; протоколом перегляду відеозапису від 24.06.2025; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободі людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ або Суд), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У відповідності зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» від 23.02.2006 року, не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст. 19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному проваджені, а, також, і у відповідності з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою та подальше продовження перебування особи під вартою повинно бути законним і обґрунтованим. Законність полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу та на підставі рішення суду, а обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту і подальше продовження перебування особи під вартою лише за наявності передбачених в законі підстав.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. У Рекомендації підкреслюється, що з погляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушенні, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань.

Наголос на винятковому характері застосування тримання під вартою до судового розгляду, коли йдеться про осіб, які підозрюються у вчиненні правопорушення та на застосуванні лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи, відображають вимоги статті 5 Конвенції, розвинені Судом. Ця практика, зокрема, встановила, що рішення про тримання будь-кого під вартою не може ґрунтуватися лише на минулому підозрюваної особи або на тому, що певні злочини, можливо були вчинені.

Не викликає сумніву, що особа повинна бути звільнена до суду, якщо держава не може продемонструвати, що є обґрунтовані та достатні причини для подальшого утримання під вартою (справа «Wemhoff v.FRG» за 1968 р.)

Таким чином у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.

У відповідності з ч. 1 ст. 183 КПК України обов`язок довести, що особу, якої необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та який є винятковим запобіжним заходом, а також подальше продовження такого запобіжного заходу, покладений не на суди, а на прокурора, який повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отримані якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявність доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Під винятковими випадками у цьому разі слід розуміти відсутність постійного місця проживання у підозрюваного, обвинуваченого, систематичні пияцтво та дебош у сім`ї, порушення запобіжного заходу, непов`язаного з позбавленням волі, вчинення конкретних дій, спрямованих на перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, продовження злочинної діяльності, ухилення від відбування покарання тощо, про що на теперішній час відносно підозрюваного - суду невідомо.

Як вбачається з листа генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР від 25.06.2025 року №863 ОСОБА_4 , доставлений ШМД, ургентно госпіталізований у 1 хірургічне відділення МКЛ №16 24.06.2025 о 02:40 з діагнозом: проникне торакоабдомінальне поранення грудної клітки зліва; порання язичкового сегмента лівої легені, діафрагми, селезінки, попереково-ободової кишки. Суїцидальна спроба. Стан при госпіталізації тяжкий. 24.06.2025 (03:10-05:30) ургентно проведене оперативне втручання в обсязі: торакотомія з ушиванням рани легені зліва; лапаротомна сплектомія; кінцева трансверзостомія. На теперішній час хворий знаходиться у тяжкому стані.

З довідки КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться на лікуванні у КНП «МКЛ №16№ ДМР у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії у період з 24.06.2025 із 02:40 по теперішній час з діагнозом: проникне торакоабдомінальне поранення грудної клітки зліва; порання язичкового сегмента лівої легені, діафрагми, селезінки, попереково-ободової кишки. Торакотомія зліва: ушивання лівої легені; санація та дренування лівої плевральної порожнини по Дюлау. Лапаротомія: ревізія ОЧП. Спленектомія. Трансверсостомія. Санація та дренування черевної порожнини. Стан після оперативного втручання. Суїцидальна спроба.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як роз`яснив, ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»); ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене, керуючись Конвенцією, рішеннями ЄСПЛ, правовими нормами КПК України, а також з огляду на тяжкий стан підозрюваного, його перебування на лікуванні у КНП «МКЛ №16№ ДМР та фізичної його неможливості вчинення конкретних дій, спрямованих на перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, продовження злочинної діяльності, ухилення від відбування покарання тощо, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, відповідно ст. 176 КПК України є найбільш суворим запобіжним заходом після тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що на теперішній час саме цей запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є заходом, який забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, та правової норми, яку містить ст. 177 КПК України, та є втіленням щодо забезпечення дотримання конституційних прав і свобод людини та громадянина на такому ж рівні, як вони гарантуються Європейською Конвенцією з прав людини та основоположних свобод і практикою ЄСПЛ.

Крім того, з метою забезпечення безумовного виконання обов`язків ОСОБА_4 покладених на нього у зв`язку із застосуванням домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати як виконання обов`язку та засіб здійснення контролю за підозрюваним, обов`язки заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 на час перебування на лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР), за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та про слідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги, на строк до 23.08.2025 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Дніпро, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця мешкання; утримуватися від спілкування з свідками; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 205, 331, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 серпня 2025 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 на час перебування на лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР), за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та про слідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 23 серпня 2025 року включно, а саме:

-не відлучатися із міста Дніпро, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_3 на час перебування на лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР);

-не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 на час перебування на лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця мешкання;

-утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

01.07.2025