ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/9486/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/78/25 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: невнесення відомостей в ЄРДР
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2025 року про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо не внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 28 та ч.1 ст. 384, ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвала мотивована тим, що заява скаржника від 15.06.2025 року не містить відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 384 та ч.4 ст. 358 КК України, а її суть зводиться до незгоди з доказами, зібраними в рамках адміністративного провадження, які слугували підставою для складання відносно ОСОБА_7 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-20 КУпАП, а також незгоди з поясненнями співробітників СБУ ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надавалися в Солом`янському районному суді м. Києва під час розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді скаржник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу, зобов`язати уповноважену особу Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 384 і ч.4 ст. 358 КК України за поданою його заявою від 15.06.2025 року.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Зокрема, вказує на безпідставне посилання слідчого судді на висновок Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 на предмет того, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте в судовому рішенні даних щодо аргументації (висновку) прокурора з даного питання наведено не було (лише зазначено про заяву з проханням прокурора відмовити в задоволенні скарги та здійснення розгляду за його відсутності). Відомості щодо попередньої оцінки прокурором матеріалів заяви відсутні, всупереч тому, що в ній були викладені ознаки вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, апелянт звертає увагу і на хибність висновків слідчого судді про те, що в сказрі відсутні відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 384 та ч.4 ст. 358 КК України, водночас, як у скарзі наведено ознаки складів кримінальних правопорушень, як за ч. 3 ст. 358 КК України, так і інших (284, ч. 4 ст.358).

Також, на переконання апелянта, слідчим суддею було здійснено хибне трактування щодо використання співробітниками ГУВБ СБУ всієї медичної документації КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" у протоколі про адміністративне правопорушення (здійснено посилання лише на Висновок; інші документи (Акт та Журнал) з неправдивими відомостями були подані до суду на відповідний судовий запит, чим було введено в оману Солом`янський районний суд міста Києва).

Крім того, як зазначає апелянт, слідчим суддею не враховано аспекти щодо допиту співробітників ГУВБ СБУ в судовому засіданні на предмет протоколу про адміністративне правопорушення як доказу із завідомо недостовірними відомостями, який спільно оформлювався і подавався до суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), а також допитів співробітників ГУ СБУ у м. Києві та області разом із працівниками ГУВБ щодо аспектів проходження огляду та перекручених обставин (вказує про умисні дії свідків при наданні до суду неправдивих показань).

Також, апелянт звертає увагу на те, що зі змісту заяви про кримінальне правопорушення, так і з наведених доказів вбачалися відомості від ОСОБА_12 про те, що останній при допиті вказав про відсутність стану сп`яніння на момент проходження огляду (інші неправдиві відомості були занесені до відповідних медичних документів співробітниками КНП "КМНКЛ "Соціотерапія"), проте за вказівкою керівника (що не звільняє від відповідальності) використав Висновок КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" як завідомо недостовірний документ шляхом його подання разом з рапортом 16.05.2025 для керівництва ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. Тому в діях ОСОБА_12 (та можливо інших осіб) вбачалися ознаки вчинення окремого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Також не було акцентовано увагу на те, що подана ним заява містила усі необхідні відповідно до частини 5 статті 214 КПК України відомості. Заявлені обставини цілком достатні для внесення відомостей до ЄРДР (при цьому, на даному етапі не є обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом).

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив в її задоволенні відмовити, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання і апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Скаржник належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду провадження, однак до суду не прибув. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про участь в режимі відеоконференції до суду не подавав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік визначені ч.5 цієї статті, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п.1 розд.ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020р. № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 та ст.11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

З аналізу вказаних положень можна зробити висновок про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Верховний Суд у своїй постанові №761/20985/18 від 16,05.2019 року наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також Верховний Суд у своїй постанові № 556/450/18 від 30.09.2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник в першу чергу має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення в якому повинна зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження 15.06.2025 року ОСОБА_7 звернувся на електронну поштову скриньку до Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 та ч.1 ст. 384 і ч.4 ст. 358 КК України.

Зазначена заява мотивована тим, що лікар КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб та співробітників СБУ здійснив складання відносно заявника та видачу підроблених офіційних документів: акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002077 від 10.05.2024, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння про перебування ОСОБА_7 в стані наркотичного сп`яніння та внесли до Журналу медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» неправдиві дані про перебування ОСОБА_7 у стані наркотичного амфетамінового сп`яніння (20:00 10.05.2024). Наведені документи слугували підставою для складання відносно ОСОБА_7 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП, в який начальником представництва ВБ у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 були внесені неповні відомості, зокрема, не вказано місце та час вчинення адміністративного правопорушення, що вказує на подання цією службовою особою завідомо недостовірного доказу. Вже під час розгляду справи в Солом`янському районному суді м. Києва 26.06.2024 співробітниками ГУВБ СБУ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були надані неправдиві показання , у яких також були перекручені факти та обставини, що мали значення для правильного вирішення справи № 760/11969/24.

Як уже було зазначено вище, на що вірно послався слідчий суддя суду першої інстнації, з положень ч. 1 ст. 214 КПК України вбачається, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають лише ті заяви та повідомлення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно заяви чи повідомлення, які не містять відомостей про кримінальне правопорушення не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Аналогічний висновок випливає із положень пункту четвертого частини п`ятої цієї ж процесуальної норми, згідно якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також частини другої статті 3 Розділу 11 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, згідно якого випливає, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Наведені висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 30.09.2021 справа № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, в якій, зокрема, зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження при розгляді скарги ОСОБА_7 слідчим суддею були повно та всебічно було досліджена всі матеріали провадження, в тому числі і заява ОСОБА_7 від 15.06.2025 року та за результатами розгляду скаргу зроблено обґрунтований та належно мотивований висновок про те, що у вищезазначеній заяві відсутні відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 384 та ч.4 ст. 358 КК України, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду. По суті змість цієї заяви зводиться до незгоди з певними доказами, а саме: - актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002077 від 10.05.2024 року, - висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння про перебування ОСОБА_7 в стані наркотичного сп`яніння, - Журналом медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», зібраними в рамках адміністративного провадження, які слугували підставою для складання відносно ОСОБА_7 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-20 КУпАП, а також незгоди з поясненнями співробітників СБУ ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надавалися в Солом`янському районному суді м. Києва під час розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи те, що заява ОСОБА_7 від 15.06.2025 року голови за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочинів, оскільки містить лише загальні відомості, а саме зазначення певної особи, яка думку скаржника вчинила певні кримінальні правопорушення, без викладу хоча б короткого викладу обставин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги скаржника, з чим погоджується і колегія суддів.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону щодо не внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 28 та ч.1 ст. 384, ч.4 ст. 358 КК України - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16