Справа № 639/2546/25
Провадження № 1-кс/639/616/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суду міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

ув`язненого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяви ОСОБА_3 про відвід судді Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від розгляду справи №639/2546/25, провадження №1-в/639/201/25, за заявою ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 перебуває справа № 639/2546/25, провадження №1-в/639/201/25, за заявою ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До суду 13.05.2025 та 15.05.2025 надійшли заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , які за клопотанням ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження.

Як на підставу для відводу судді ОСОБА_4 ОСОБА_3 зазначив, що 14.04.2025 він звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова із заявою про застосування Закону України №5652 від 11.06.2021 року, яким поновлені права засуджених та осіб взятих під варту, що дозволяє судам застосовувати ч. 5 ст. 72 КК України та зараховувати строк попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У своїй заяві від 15.04.2025 ОСОБА_3 повідомив судді про те, що загальний термін попереднього ув`язнення за двома кримінальними провадженнями відносно нього складає більше 7 років 8 місяців, що за перерахунком становить більше 15 років позбавлення волі. Максимальна санкція за обвинуваченням за двома справами відносно ОСОБА_3 складає 12 років позбавлення волі. Вказаний термін, на думку ОСОБА_3 , є набагато меншим від того, який він вже відбув. Тому ОСОБА_3 зазначає, що його заява має бути розглянута невідкладно, без зволікань, оскільки він перебуває в неволі більше того строку, ніж передбачено законодавством. Але, як зазначає в своїй заяві ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 затягує розгляд його заяви про негайне звільнення останнього з-під варти. Така поведінка судді ОСОБА_4 на думку заявника є неприпустимою.

Окрім цього, зазначив, що головуючий суддя своєю ухвалою від 15.05.2019 незаконно застосував до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в рамках кримінального провадження №0000749 від 05.05.2019 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 153 КК України. Крім того, вважає, що суддя ОСОБА_4 причетна до приховування злочинів, які мають бути викриті правоохоронними органами щодо застосування до нього насильства та катування під час його перебування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що, в свою чергу, позбавило його можливості оскаржити ухвалу про незаконне позбавлення волі, у зв`язку з чим, на думку ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 є упередженою, недоброчесною та особисто зацікавленою в результатах розгляду його клопотання, а тому не має права його розглядати. З огляду на викладене, заявник ОСОБА_3 просив суд задовольнити його заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 фактично підтримав його заяви про відвід, при цьому зазначав, що вважає всіх суддів Новобаварського районного суду міста Харкова зацікавленими та упередженими у розгляді всіх його заяв та клопотань, а тому заявляв та буде заявляти відводи всім суддям Новобаварського районного суду міста Харкова.

У зв`язку із цим ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив відвід судді ОСОБА_1 від розгляду поданих заяв ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду вищевказаної справи за заявою ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Отже, відвід може бути заявлений лише слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження.

Пункт 24 частини 1 статті 3 КПК України надає наступне визначення судовому провадженню: це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Тобто, суддя, який розглядає заяву про відвід іншого судді, не є слідчим суддею у кримінальному провадженні або суддею, який здійснює судове провадження, а тому не може бути заявлений йому відвід.

Аналогічна позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 листа №223-1650/0/04-16 від 16.06.2016 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні»: заявлення відводів судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та, діючи відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК, залишати такі заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України якщо повторно завлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

З огляду на викладене, заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду поданих заяв ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду вищевказаної справи за заявою ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишено без розгляду.

Від судді ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви про відвід за її відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід суддіОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали заяви про відвід, суд дійшов таких висновків.

Обставини, що виключають участь судді або присяжного в кримінальному провадженні, викладені у статтях 75, 76 КПК України та їх перелік є вичерпним.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_3 від 15.04.2025 (про застосування Закону України №5652 від 11.06.2021 та зараховування строку попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) того ж дня була розподілена автоматизованою системою для розгляду в провадження судді ОСОБА_4 та того ж дня призначена нею до розгляду на 10 год. 30 хв. 23 квітня 2025 року.

Інших передбачених ч.1 ст.75 КПК України підстав для відводу судді ОСОБА_3 не зазначив, належних та допустимих доказів на підтвердження його доводів не надав. Незгода ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями та процесуальними діями судді ОСОБА_4 не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, судом не встановлені підстави, що відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України унеможливлюють розгляд суддею ОСОБА_4 заяви ОСОБА_3 від 15.04.2025 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, а тому його заяви про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяв ОСОБА_3 від 13.05.2025 та 15.05.2025 про відвід судді Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від розгляду справи №639/2546/25, провадження №1-в/639/201/25, за заявою ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1