Справа № 201/7593/25
Провадження № 1-кс/201/2856/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра прокурора Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003608 від 17.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебувають матеріали кримінального провадження № 0003608 від 17.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на співпрацю з державою агресором, а також з метою участі у діяльності окупаційної адміністрації російської федерації, ОСОБА_4 не раніше 19.06.2023, будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецька Донецької області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме зайняв посаду т.зв. «заместителя начальника инспекции в Межрайонной инспекции Федеральной налоговой службы России № 8 по Донецкой Народной Республике» та, виконуючи службові обов`язки за посадою, розпочав здійснювати протиправну діяльність в інтересах держави-агресора у складі т.зв. «Межрайонной инспекции Федеральной налоговой службы России № 8 по Донецкой Народной Республике» з метою сприяння та підтримання окупаційної влади на території м. Донецьк Донецької області, чим забезпечив функціонування цього незаконно створеного органу.

Посада «заместителя начальника инспекции в Межрайонной инспекции Федеральной налоговой службы России № 8 по Донецкой Народной Республике» відноситься до категорії керівників та включає в себе діяльність щодо координації окремих напрямків діяльності інспекції: камеральні перевірки, виїзні перевірки, робота з платниками податків, адміністрування страхових внесків, відшкодування ПДВ тощо.

Займаючи вказану посаду, ОСОБА_4 здійснює наступні організаційно-розпорядчі функції:

- координація підрозділів по закріплених напрямках (участь у розробці та реалізації планів та програм податкового контролю);

- контроль за застосуванням податкового законодавства (контроль правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, вжиття заходів щодо стягнення заборгованості);

- підвищення збирання податків та зниження заборгованості (аналіз результатів діяльності інспекції по закріплених напрямках);

- участь у податкових перевірках;

- взаємодія з органами влади та правоохоронними структурами (контроль дотримання співробітниками законодавства РФ та внутрішніх регламентів);

- взаємодія з платниками податків та органами влади (організація та участь у зустрічах з представниками організацій та підприємців, ведення роз`яснювальної роботи з питань оподаткування);

- кадрова робота: підбір, оцінка, перевірки (участь у підборі, розтановці та навчанні кадрів);

- доповідні записки, службове листування (проведення службових перевірок, оцінка ефективності роботи співробітників);

- заміщення начальника за його відсутності (виконання обов`язків начальника в період його відсутності).

Також, на виконання функції взаємодії з платниками податків ОСОБА_4 здійснюється особистий прийом громадян.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик підозрюваного.

ОСОБА_4 у призначений час та місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

12 червня 2025 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику підозрюваного.

Таким чином, 30.05.2025 з моменту публікації повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора (колабораційна діяльність).

Відповідно до отриманої відповіді з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у ОСОБА_4 відкритий рахунок:

- № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритий 16.03.2013;

Крім того, згідно інформації з Головного сервісного центру МВС України у власності ОСОБА_4 наявний:

- автомобіль марки OPEL, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2006, колір 8-сірий, VIN № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 .

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, зазначене майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути конфісковано в дохід держави у разі призначення такого виду покарання.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Прокурор у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що 30.05.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Доведено, що відповідно до отриманої відповіді з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у ОСОБА_4 відкритий рахунок:

- № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритий 16.03.2013;

Крім того, згідно інформації з Головного сервісного центру МВС України у власності ОСОБА_4 наявний:

- автомобіль марки OPEL, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2006, колір 8-сірий, VIN № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003608 від 17.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0003608 від 17.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 , виданий Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, шляхом позбавлення його права відчуження, користування та розпорядження у будь-який спосіб (перереєстрація, продаж, дарування, міна, зняття, оплата, переведення, тощо) та/або вчинення перелічених дій іншими особами за його дорученням (довіреністю тощо), а саме щодо наступного майна:

- банківський рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритий 16.03.2013 в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк»;

- автомобіль марки OPEL, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 2006, колір 8-сірий, VIN № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1