Справа № 758/8339/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Подільський районний суд м. Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП в ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000286, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП в ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернулися до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000286, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, 04.06.2025 о 18 год. 25 хв. затримано у порядку ст. 208 КПК України та 05.06.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 310 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 310 КК України, на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у особливо великому розмірі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.

Так, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, однак не пізніше 04.06.25, у ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, з метою особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше 04.06.25, у невстановленої досудовим розслідуванням особи замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP з метою подальшого збуту третім особам.

У подальшому, 04.06.25 приблизно о 18.00 год. перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Родини Крістерів, 20-Б отримав від невстановленої особи, через поштомат №36397 ТОВ «НОВА ПОШТА», поштове відправлення №9401 із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великих розмірах, тим самим здійснив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, яку розпочав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

У подальшому, 04.06.2025 у період часу із 19 год. 30 хв. по 19 год. 45 хв. за адресою м. Київ, вул. Родини Крістерів, 20-Б проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 554,4 г, яку ОСОБА_6 придбав та зберігав з метою збуту.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечними психотропними речовинами.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено що до 0,15 г PVP, є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г, є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 310 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому, посилаючись на наявність зазначених в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вказала, що жодні інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні по суті клопотання заперечили, вказали на належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 до повідомлення останньому про підозру, наявність в нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, офіційної роботи, та просили розглянути можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію захисників, просив суд розглянути можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею становлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000286, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

05.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України долучено: протокол затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 04.06.2025 під час якого вилучено речові докази; протокол огляду місця події від 04.06.2025 за адресою м. Київ, вул. Родини Крістерів, 20-Б, у ході проведення якого вилучено речові докази; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2025; протокол огляду мобільного телефону від 05.06.2025; висновок експерта №СЕ-19/111-25/34822-НЗПРАП від 05.06.2025; інші матеріали кримінального провадження, в сукупності, отримані в установленому порядку під час досудового розслідування.

Таким чином, із долучених до клопотання та досліджених судом письмових доказів вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що «обґрунтована підозра», відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Аналізуючи актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених прокурором у клопотання, слідчий суддя дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, з огляду на наступне.

Зокрема, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З врахуванням викладеного, на думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Надаючи оцінку ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя вважає вказаний ризик доведеним, оскільки, характер та спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, свідчіть про низький рівень правосвідомості та соціальної відповідальності підозрюваного.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя також враховує відомості щодо особи підозрюваного, який є громадянином України, неодружений, має середньо-спеціальну освіту, має на утриманні малолітню дитину, ФОП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Слідчій суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя дійшов висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі досудового розслідування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання вказаних ризиків.

При цьому, надаючи оцінку твердженню захисника щодо можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, слідчий суддя, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, особливості події кримінальних правопорушень (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), дійшов висновку, що заявлений захисником запобіжний захід не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування. Крім цього, застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтованість підозри, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе у повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, щодо можливості визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставини, встановлені у порядку ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для визначення останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196 - 197, 309 - 310 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП в ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000286, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на строк 30 днів, починаючи з моменту фактичного затримання, тобто з 04 червня 2025 року по 03 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва.

Строк дії ухвали визначити по 03 липня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1