ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/250/25 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0001560 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

18.06.2013 вироком Каховського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.115 КК України на 11 років позбавлення волі, (24.12.2020 звільненого з-під варти в зв`язку з відбуттям строку покарання),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Цим вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України, та йому призначено покарання:

за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за у період з 10.11.2023 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2023 на мобільний телефон Nokia, корпусу чорного кольору.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1163,36 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 07.11.2023 близько 15:00 години, перебуваючи на зупинці перехрестя вулиць Полтавська та 2-а Вірьовчина в м. Херсоні, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, а саме в ліве око, після чого пройшовши до будинку №6 по вул. Людвіга Заменгофа в м. Херсоні, де знову наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя з ОСОБА_9 , а саме в ліве око, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України, як: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, було неодноразово продовжено, 07.11.2023 близько 15:30 години, перебуваючи неподалік будинку №6 по вул. Людвіга Заменгофа в м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, відкрито заволодів мобільним телефоном марки Nokia, моделі C-22, чорного кольору ОСОБА_9 , який випав з рук потерпілого на землю в ході конфлікту, вартість якого складає 2659,30 гривень, після чого, викрадене майно обернув на свою користь та розпорядився на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_8 в частині вирішення доля речового доказу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить вказати в резолютивні частині вироку, що на підставі ст.100 КПК України речовий доказ, вилучені дві частини мобільного телефону Nokia, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, повернути законному власнику ОСОБА_9 .

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів указує, що судом першої інстанції неправильно вирішено питання щодо долі зазначеного речового доказу, оскільки він підлягає поверненню власнику, чим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному розгляді, не надходило.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, а тому його участь є необов`язковою.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити, позицію захисника ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у передбаченому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Незважаючи на те, що вид та розмір призначеного судом покарання ОСОБА_8 учасниками судового провадження не оскаржується, на думку колегії суддів, воно призначене судом першої інстанції відповідно до вимог ст.50, 65 КК України та сталої судової практики про призначення судами кримінального покарання і узгоджується із принципами справедливості, співмірності та індивідуалізації, відповідає характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Що ж до доводів прокурора в апеляційній скарзі зі змінами про те, що судом першої інстанції неправильно вирішено питання щодо долі речового доказу, оскільки він підлягає поверненню власнику, чим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, ч.9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами п.5 ч.9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Отже, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема питання, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо долі речових доказів.

Указаних вимог процесуального закону при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Враховуючи те, що деталі мобільного телефону марки Nokia, корпусу чорного кольору, які упаковані до сейф-пакету, належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_9 , судом у кримінальному провадження неправильно вирішено їх долю як речових доказів та вказано про їх знищення, чим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому апеляційну скаргу зі змінами прокурора належить задовольнити частково, а оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 на підставі п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України слід змінити в частині вирішення питання щодо долі речових доказів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 щодо ОСОБА_8 в резолютивній частині змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на те, що деталі мобільного телефону марки Nokia, корпусу чорного кольору, які упаковані до сейф-пакету - знищити.

Вказати, що на підставі ст.100 КПК України речовий доказ, вилучені дві частини мобільного телефону Nokia, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, повернути законному власнику ОСОБА_9 .

У решті вирок щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4