Справа № 524/8212/25
Провадження 1-кп/524/655/25
УХВАЛА

08.08.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області в режимі відеоконференції матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 12.01.2024 року відносно вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 12.01.2024 року відносно вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_13 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який був розподілений головуючому судді ОСОБА_1

04.07.2025 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважали за необхідне призначити справу до судового розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, заявлене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_17 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у виді тримання під вартою , зазначивши наступне : просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченим:

- ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, так як вважає , що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_11 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, оскільки скоїла особливо тяжкий злочин, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення,вказаний ризик є можливим з огляду на те , що за короткий проміжок часу ій інкриміновано вчинення 21 епізоду злочинної діяльності , пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів і речовин , також вона ніде не працює, немає офіційних джерел доходів і збут наркотичних речовин для неї може бути джерелом доходу .

- ОСОБА_12 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, в якому зазначив, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_12 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, оскільки скоїла особливо тяжкий злочин, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як вона ніде не працює, немає офіційних джерел доходів, обвинувачена ОСОБА_12 раніше притягалась до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин за ст. 307 ч.2 КК України , 17.10.2023 року була умовно - достроково звільнена від відбування покарання , на шлях виправлення не встала .

- ОСОБА_13 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, в якому зазначив, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_13 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, оскільки скоїв особливо тяжкий злочин, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як він ніде не працює, немає офіційних джерел доходів;

- ОСОБА_15 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, в якому зазначив, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_15 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, оскільки скоїв особливо тяжкий злочин, є особою без громадянства, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як він ніде не працює, немає офіційних джерел доходів;

- ОСОБА_14 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в якому зазначив, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_14 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, оскільки скоїв особливо тяжкий злочин, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як він ніде не працює, немає офіційних джерел доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за ст.307 ч.2,3, ст.311 ч.3 КК України;

- ОСОБА_16 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в якому зазначив, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_16 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, оскільки скоїв тяжкий злочин, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як він ніде не працює, немає офіційних джерел доходів.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, захисника ОСОБА_5 який заперечує проти задоволення клопотання прокурора , просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_11 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, вона має міцні соціальні зв`язки , родину ,має місце для проживання , так як орендує квартиру ,стан її здоров`я погіршується у зв`язку із триманням в слідчому ізоляторі , захисника ОСОБА_6 , який заперечує проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_12 просить суд визначити розмір застави при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_12 , оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, захисника ОСОБА_7 , яка заперечує проти задоволення клопотання прокурора , просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, він не затримувався органами досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України , добровільно з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу , має міцні соціальні зв`язки , має родину ,неповнолітню доньку , місце для проживання, він орендує квартиру ,стан його здоров`я погіршується у зв`язку із триманням в слідчому ізоляторі, оскільки він знаходиться на обліку у лікаря - інфекціоніста, який призначив йому постійний прийом ліків, захисника ОСОБА_9 , який заперечує проти задоволення клопотання прокурора , просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт,оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, обвинувачений ОСОБА_15 раніше не судимий , має на утриманні неповнолітніх дітей , має місце для проживання , захисника ОСОБА_10 , заперечує проти задоволення клопотання прокурора , просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, ОСОБА_16 висунуте обвинувачення у одному епізоді злочинної діяльності за ст. 307 ч.2 КК України , він не є учасником організованої злочинної групи , має постійне місце проживання ,.захисника ОСОБА_8 , яка заперечує проти задоволення клопотання прокурора , просить суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України прокурором не доведені і є необгрутованими ,так як обвинувачений ОСОБА_14 має спільний бізнес із матір`ю, тобто має джерело доходу і не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення чи переховуватись від суду , вчиняв кримінальні правопорушення , а саме придбав наркотичні засоби для власних потреб , а не для збуту , про що нею в провадження суду , через систему "Електронний суд " 29.07.2025 року було напарвлено письмове клопотання , думку обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які підтримують думку своїх захисників відносно клопотання прокурора про продовження їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали думку прокурора щодо необхідності призначення справи до судового розгляду з наведених ним підстав.Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтримали думку своїх захисників щодо необхідності призначення справи до судового розгляду з наведених прокурором підстав.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для продовження досудоовго розслідування немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом у судове засідання.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченихрозділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років ( п.4 ч.2 ст. 183 КПК України).

Як вбачається із ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 10.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_18 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що складає 242240,00 грн., строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 07.09.2025 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_16 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що складає 242240,00 грн., строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 07.09.2025 року, відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк тримання під вартою спливає 07.09.2025 року.

ОСОБА_11 , ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів,

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 де зазначено , що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 без визначення розміру застави , суд виходить з того, що остання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, за вчинення яких, у разі визнання обвинуваченої ОСОБА_11 винуватою, останній загрожує покарання за ст.306 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, за ст. 307 ч.2 КК України- у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, за ст.307 ч.3 КК України- у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, враховує особу обвинуваченої, яка на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, до затримання офіційно ніде не працювала, тобто не мала офіційних джерел доходів у зв`язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказаний прокурором у клопотанні ризик є можливим з огляду на те , що обвинуваченій ОСОБА_11 за короткий проміжок часу інкриміновано вчинення 21 епізоду злочинної діяльності , пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів і речовин, суд також враховує її стан здоров`я, матеріальне становище, та з метою запобіганням ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, а саме запобіганням спробам обвинуваченої переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених , суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченої ОСОБА_11 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також суд при розгляді клопотання прокурора враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховуючи обставини, в яких вчинялись кримінальні правопорушення (дія правового режиму воєнного стану), характер вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої,об`єкт посягання та не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відносно клопотання заявленого захисником ОСОБА_5 про зміну обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , то суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , а альтернативні запобіжні заходи, як вважає суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Отже, вказані судом вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Тобто, стороною захисту не наведені переконливі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_11 .

Згідно п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки обвинуваченій ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.

З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 строком на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

При розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави відносно обвинуваченої ОСОБА_12 суд приходить до наступних висновків , що ОСОБА_12 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких, у разі визнання обвинуваченої ОСОБА_12 винуватою, останній загрожує покарання за ст. 306 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, за ст.307 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, знаходячись на волі вона може незаконно впливати на обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, які не допитані судом і з якими вона проживає в одному місті,також суд враховує особу обвинуваченої, яка на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, ніде не працює , тобто не має офіційних джерел для існування , раніше судима за ст. 307 ч.2 КК України , 17.10.2023 року була умовно - достроково звільнена від відбування покарання , але на шлях виправлення не встала, судом враховується і стан здоров`я та матеріальне становище, обвинуваченої , та з метою запобіганням ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, а саме запобіганням спробам обвинуваченої переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених , суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченої ОСОБА_11 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. .

Відносно клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді застави , то суд вважає , воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного :

Згідно п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки обвинуваченій ОСОБА_12 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.

З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_12 строком на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_13 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави , згідно з вимогами ст.178 КПК України суд оцінює суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_13 обвинувачується, а висунуте обвинувачення останньому у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушеннях проти здоров`я населення , при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_13 знаходячись на волі може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, так як він офіційно не працює, немає постійного джерела існування, тому знаходячись на волі ОСОБА_13 може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених , а для запобігання вказаним ризикам, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_13 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів , а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно .

Відносно клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , то суд,вважає , що вказані прокурором ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати та істотно не зменшуються через наявність у ОСОБА_13 на утриманні неповнолітньої дитини і відсутність судимості, а також інших даних про особу обвинуваченого, на які вказує захисник. Відносно того , що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_13 погіршується у зв`язку із триманням в слідчому ізоляторі, оскільки він знаходиться на обліку у лікаря - інфекціоніста, який призначив йому постійний прийом ліків,то суд вважає , що згідно ст. 11 Закону України «Про попереднє увязнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги, обвинувачений ОСОБА_13 може отримувати медичну допомогу і приймати постійно ліки в умовах тримання його під вартою.

За вище зазначених судом обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення ОСОБА_13 та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в клопотанні доводів які б переконали у зворотному.

Згідно п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.

З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 строком на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

При розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_14 з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , суд приходить до наступних висновків : ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких, у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_14 винним, останньому загрожує покарання за ст.306 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, за ст.307 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а як зазначено захисником ОСОБА_8 в клопотанні , має власний бізнес мати обвинуваченого , вона здійснює торгівлю на ринку "Алмазний" , але що саме обвинувачений є субєктом підприємницької діяльності суду доказів стороною захисту не надано , також суд враховує те, що раніше ОСОБА_14 притягався до кримінальної відповідальності за ст. 307 ч.2,3 , ст. 311 ч.3 КК України згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 13.12.2021 року ,на шлях виправлення не встав , тому знаходячись на волі він може незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні, які не допитані судом та вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини. Суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_14 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою , то суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_14 може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість скасування, зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 , а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії його належної процесуальної поведінки.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_14 значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання суду , не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так як , обвинуваченому ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.

З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 строком на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_15 без визначення розміру застави , суд виходить із наступного, ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.317 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами за вчинення яких, у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_15 винним, останньому загрожує покарання за ст.306 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, за ст.307 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, за ст.317 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, враховує особу обвинуваченого , який на утриманні осіб похилого віку немає, є особою без громадянства , до затримання офіційно ніде не працював, тобто не мав офіційних джерел до існування , суд також враховує стан його здоров`я, матеріальне становище, та з метою запобіганням ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, а саме запобіганням спробам обвинуваченого переховуватись від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, що обумовлено можливістю призначення покарання на тривалий строк за тяжкий і особливо тяжкий злочин, що йому інкримінуються, можливості незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених , суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_15 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відносно клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , то суд,вважає , що вказані прокурором ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати та істотно не зменшуються через наявність у ОСОБА_15 на утриманні неповнолітніх дітей і відсутність судимості, а також інших даних про особу обвинуваченого, на які вказує захисник.

За вище зазначених судом обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення ОСОБА_15 та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в клопотанні доводів які б переконали у зворотному.

Згідно п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_15 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.

З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 строком на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

При розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відносно обвинуваченого ОСОБА_16 суд приходить до наступних висновків: ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого, у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_16 винним, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, враховує особу обвинуваченого , який немає міцних соціальних зв`язків, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, до затримання офіційно ніде не працював, тобто не мав офіційних джерел до існування , суд також враховує стан його здоров`я, матеріальне становище, та з метою запобіганням ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, а саме запобіганням спробам обвинуваченого переховуватись від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, що обумовлено можливістю призначення покарання на тривалий строк за тяжкий злочин, що йому інкримінується, можливості незаконно впливати на свідків ,які не допитані у судовому засіданні , суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_16 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , то суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_16 може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість скасування, зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 , а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії його належної процесуальної поведінки.

Згідно з ст. 183 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 ч.4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Із ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 10.07.2025 року ( а.с. 123 зворіт - 125 т.2) вбачається , що відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» з 10.07.2025 року по 07.09.2025 року о 07 год. 00 хв., до проведення підготовчого судового засідання, визначена обвинуваченому ОСОБА_16 , застава у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на день постановлення ухвали 242 240 грн. (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області.Звільнити ОСОБА_16 , з-під варти у разі внесення застави у сумі 242 240, 00 грн. (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці.У разі невнесення застави у визначеному розмірі обвинувачений залишається під вартою на раніше встановлений судом термін.Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій він утримувався.Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, в якій утримується обвинувачений, негайно виносить розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти, про що повідомляє суд.Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_16 , що у разі внесення застави на нього покладаються наступні обов`язки:

1.Прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2.Не відлучатись з м. Полтава, Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. Утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання (порушення) покладених на обвинуваченого обов`язків застава звертається в дохід держави.Зобов`язано уповноважену службову особу установи, в якій утримувався обвинувачений, що у разі внесення застави при звільненні обвинуваченого роз`яснити йому права та обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликами, а також наслідки невиконання даних обов`язків.

Суд вважає залишити без змін розмір застави , визначений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 10.07.2025 року у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на день постановлення ухвали 242 240 грн. (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок) та обсяг обов`язків , покладених на обвинуваченого ОСОБА_16 у разі внесення застави згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 10.07.2025 року .

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369, 372, 392, 394 ч.5, ст. 395 ч.2 п. 1-1 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.306, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області на 15.08.2025 року о 14 год.30 хв.

Клопотання , заявлене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_17 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 08.08.2025 року до 05.10.2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою відмовити .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , захисника ОСОБА_6 про визначення розміру застави при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_12 ,захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити .

У судове засідання викликати прокурора, захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

На ухвалу в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Заперечення на ухвалу в частині призначення справи до судового розгляду можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_19