Справа №463/2613/25
Провадження №1-кс/463/6073/25
У Х В А Л А

про продовження застосування запобіжного заходу

08 липня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Літиня Дрогобицького р-ну Львівської обл., українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, має на утриманні дітей 2010, 2013 років народження, адвокату, раніше не судимому, щодо якого на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000039 від 3 лютого 2023 року за ч. 3 ст. 369-2 КК України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 11 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про продовження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Літиня Дрогобицького р-ну. Львівської обл., громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, та утримувати у Львівській установі виконання покарань №19, без визначення розміру застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , діючи у порушення вимог законодавства, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив кримінальні правопорушення. Так, з метою працевлаштування за межами України ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю із адвокатом ОСОБА_6 , 7 березня 2025 року близько 14.00 год., зустрівся з ним у приміщенні, де він здійснює свою адвокатську діяльність за адресою: м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 37, Львівської області. В ході вказаної зустрічі ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є особою призовного віку, підлягає мобілізації та в нього відсутні законні підстави для перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, повідомив про можливі способи організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Євросоюзу, в тому числі з використанням зв`язків ОСОБА_6 у правоохоронних органах. В цей же час ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на цей час працівниками правоохоронних органів, повідомив, що за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_7 необхідно надати йому, ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 16000 доларів США (згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 7 березня 2025 року становило 660387,2 грн.), частину з яких - 6000 доларів США необхідно передати при наступній зустрічі, а 10000 доларів США після перетину ОСОБА_7 державного кордону України. У свою чергу ОСОБА_7 , усвідомивши незаконність вище вказаних дій ОСОБА_6 , та інших невідомих йому осіб, погодився на пропозицію останнього щодо незаконного переправлення його через державний кордон України до країн Євросоюзу, однак з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 та інших осіб, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення та в подальшому діяв під їх контролем.

15 березня 2025 року, під час телефонної розмови ОСОБА_7 із ОСОБА_6 , останній зменшив до 5000 доларів США суму першої частини грошових коштів, яку при наступній зустрічі ОСОБА_7 необхідно передати за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України, а другу частину в сумі 11000 доларів США після перетину державного кордону України. В ході цієї ж розмови, ОСОБА_6 повідомив спосіб та алгоритм незаконного перетину кордону, зокрема зазначив про необхідність оформлення документів для ОСОБА_7 як особи, що буде супроводжувати його матір ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вона не є особою, яка потребує постійного догляду, чи особою з інвалідністю I чи II групи, а також не потребує лікування за кордоном, а відповідно у ОСОБА_7 відсутні законні підстави для перетину державного кордону в якості супроводжуючої особи. У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 21 березня 2025 року о 15.40 год. зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території АЗС «ОККО», що розташована на автодорозі «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69 км + 100 м, с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, та під час розмови повідомив їм, що з метою незаконного перетину державного кордону ОСОБА_7 , його матері ОСОБА_8 він, ОСОБА_6 , та інші невстановлені на цей час особи, виготовлять документи про нібито її хворобу, яка потребує лікування за кордоном та відповідно такі дадуть підставу ОСОБА_7 супроводжувати матір через державний кордон України. Під час цієї ж розмови, близько 15.46 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на цей час працівниками правоохоронних органів, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, перебуваючи на території АЗС «ОККО», що розташована на автодорозі «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69 км + 100 м, с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, отримав від ОСОБА_7 раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 5000 доларів США (згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 21 березня 2025 року становило 207705 грн.) для себе та інших, на цей час невстановлених працівників правоохоронних органів, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Євросоюзу. Після цього, протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена працівниками правоохоронних органів, а грошові кошти у сумі 5000 доларів США вилучені.

Крім цього, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя. Так 8 січня 2025 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у провадження судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_9 надійшла справа №442/73/25, провадження №3/442/141/2025, відносно ОСОБА_6 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали даної справи було скеровано для розгляду до суду уповноваженою особою Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області. 5 березня 2025 року суддею ОСОБА_9 за результатами розгляду вказаної справи винесено постанову, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Судове рішення проголошено цього ж дня, 5 березня 2025 року, в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 . Після цього, у зв`язку із обуренням та незгодою з вказаним судовим рішенням, у ОСОБА_6 , якому достовірно було відомо про правовий статус та встановлені законодавством гарантії незалежності суддів, виник умисел на застосування відносно судді ОСОБА_9 насильства у вигляді погрози її вбивством у зв`язку з діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення погрози вбивством судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_9 у зв`язку із її діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, ОСОБА_6 12 березня 2025 року близько 10.53 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи незгодним з вищезгаданим рішенням судді ОСОБА_9 від 5 березня 2025 року, усвідомлюючи статус судді, пов`язаний зі здійсненням нею правосуддя та маючи на меті помститися за винесення нею вказаного рішення, маючи номер мобільного телефонну судді ОСОБА_9 , за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», за яким закріплений його номер мобільного оператора НОМЕР_1 надіслав у цьому ж додатку на номер мобільного оператора НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_9 , повідомлення з погрозами вбивством, а саме фотознімок аркуша паперу, на якому містився рукописний текст із погрозою вбивством та нецензурною лексикою. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 у період з 10.53 год. по 10.56 год. за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», за яким закріплений його номер мобільного оператора НОМЕР_1 , надіслав у цьому ж додатку на номер мобільного оператора НОМЕР_2 , яким користується суддя ОСОБА_9 смс-повідомлення, які містили нецензурну лексику та погрози вбивством щодо судді. Описаними умисними протиправними діями, ОСОБА_6 висловив погрозу вбивством щодо судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_9 21 березня 2025 року злочинна діяльність адвоката ОСОБА_6 була припинена співробітниками Державного бюро розслідувань.

Прокурор вказує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення складено 22 березня 2025 року та цього ж дня вручено підозрюваному ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2025 року, підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 19 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року зазначену ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2025 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, залишено без змін. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року, підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 12 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 2 червня 2025 року зазначену ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишено без змін. Зазначає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 11 березня 2025 року закінчується 22 вересня 2025 року, проте, завершити досудове розслідування до завершення строку тримання ОСОБА_6 під вартою неможливо внаслідок складності провадження та необхідності завершення проведення експертиз і процесуальних дій, зокрема необхідно отримати висновок призначеної 19 травня 2025 року судової криміналістичної експертизи звукозапису, отримати висновок призначеної 5 червня 2025 року судової лінгвістичної експертизи, виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, займе тривалий період часу, провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування. При цьому вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами та на даний час продовжують існувати ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою обрання останньому запобіжного заходу. Зазначає, що за наведених обставин, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу, обраного підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому щодо визначення підозрюваному розміру застави вказує, що враховуючи обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема, вчинення злочину із застосуванням погрози насильства, орган досудового розслідування приходить до висновку, щодо необхідності продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, пояснення надав аналогічні викладеним в такому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне продовжити застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 подав в судовому засідання заперечення, згідно з яким вважає, що відсутні ризики, визначені ст. 177 КПК України, для продовження підозрюваному найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертає увагу на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 та 2013 років народжень, а також утримує матір, яка має інвалідність, його дружина є безробітною та перенесла важке оперативне втручання. Клопотання прокурора просив задовольнити частково та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. В судовому засіданні клопотання прокурора заперечив з мотивів, викладених в письмовому запереченні.

Захисник ОСОБА_5 відносно задоволення клопотання також заперечила, оскільки вважає, що відсутні ризики для продовження найтяжчого запобіжного заходу. Просили врахувати сімейний стан підозрюваного, та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту.

Підозрюваний відносно задоволення клопотання заперечив, підтримав пояснення його захисників.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Звитягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудового розслідування кримінального провадження за №0000066 від 11 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України.

22 березня 2025 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2025 року у справі №463/2613/25, провадження №1-кс/463/2806/25, в рамках вказаного кримінального провадження обрано ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят днів, тобто до 19 травня 2025 року включно.

Ухвалою слідчої судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року у справі №463/2518/25, провадження №1-кс/463/4465/25, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 11 березня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 22 вересня 2025 року.

Також ухвалою слідчої судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2025 року у справі №463/2518/25, провадження №1-кс/463/4463/25, продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 12 липня 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

При цьому за змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і продовження такого, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Так про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: протокол ідентифікації, огляду та вручення грошових коштів від 20 березня 2025 року, протокол виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 20 березня 2025 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 2і березня 2025 року, протоколи обшуків від 21 березня 2025 року, протокол огляду предмету від 14 березня 2025 року, протоколи допиту свідків від 12, 20, 21 березня 2025 року, протокол допиту потерпілого від 13 березня 2025 року.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні зокрема тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев?яти років з конфіскацією майна, відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, в тому числі полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом конспірації злочинної діяльності та погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки інкриміновані йому злочини вчинив під час розгляду щодо нього кримінального провадження в суді. Також слідчий суддя враховує те, що строк досудового розслідування продовжено до 22 вересня 2025 року і таке не може бути завершено до закінчення дії ухвали слідчого судді від 14 травня 2025 року про продовження запобіжного заходу, у зв`язку зі складністю провадження та необхідністю отримати висновки судової криміналістичної експертизи звукозапису та судової лінгвістичної експертизи, проведення яких триває, при цьому строк тримання під вартою не перевищує дванадцяти місяців.

Продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного не суперечить приписам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів під час розгляду щодо нього обвинувального акта в суді.

Наведені дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею на даному етапі не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків, а сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень свідчать про наявність в його діях інкримінованих кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто з 8 липня 2025 року до 5 вересня 2025 року включно.

Проте слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо необхідності продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою без визначення застави. Так з матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження розпочато ще в березні 2025 року та в такому вже було проведено всі необхідні першочергові слідчі заходи, у зв`язку з чим існуючі ризики на думку слідчого судді значно зменшились, а такому вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави. Крім того, слідчий суддя враховує стан здоров`я дружини, яка перенесла оперативне втручання.

Зокрема частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Так відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас даною ж частиною статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так з повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється зокрема у організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, за що вимагав грошові кошти в сумі 16000 доларів США. Також слідчий суддя враховує, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, під час розгляду обвинувального акту в суді щодо обвинувачення його у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

За неведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що застава у максимальному розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не буде здатна забезпечити належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому підозрюваному слід визначити заставу в розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 гривень. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що у відповідності до положень ст. 182 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, однак повинен забезпечувати належну процесуальну його поведінку та гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, слідчий суддя також враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень та індивідуальні особливості підозрюваного, а тому вважає, що саме застава у вказаному розмірі буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Крім того на підозрюваного слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , потерпілою ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 8 липня 2025 року до 5 вересня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , потерпілою ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1