Номер провадження:1-кп/521/1673/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Хаджибейського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000048 від 17.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст. 194-1, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.2 ст. 194-1, ч.1 ст. 263 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у Хаджибейському районному суді міста Одеси.

Обвинувачена, захисник та представник потерпілої сторони не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Клопотань в порядку ст. 314-1 КПК України від сторін не надходило.

Вивчивши обвинувальний акт разом з додатками, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Хаджибейському районному суду м. Одеси відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч.1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає, обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

До обвинуваченої ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 20.07.2025 року.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої без визначення розміру застави, посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та враховуючи ту обставину, що ризики не зменшилися.

Захисник та обвинувачена заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики зменшилися.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, під час якого вирішується питання можливості призначення судового розгляду, вже метою якого відповідно до статті 17 КПК України є встановлення судом поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених в обвинувальному акті кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри, однак попри таке, оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 обвинувачується крім іншого у вчинені особливо тяжкого злочину (ч.2 ст. 111 КК України), за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, раніше не судима, а тому обвинувачена, для якої настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Хоча обвинувачена має постійне місце проживання, але його наявність у обвинуваченої не може виключити ризику її ухилення, тобто існує реальна загроза, що остання може: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків і експертів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовженні дії строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченої.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На стадії досудового розслідування до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.07.2025 року року, який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останньої.

Як вже зазначено питання щодо застосування запобіжного заходу може бути віришено під час підготовчого судового засідання та при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України, який регулює питання заходів забезпечення кримінального провадження та передбачає, що строк тримання під вартою може бути продовженим.

Враховуючи, що стосовно обвинуваченої під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ще не сплинув, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, тому суд приходить до висновку щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченій під вартою.

Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 без визначення розміру застави, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченої та тяжкості висунутого їй обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Відповідно до вимог ч.6 ст 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, який передбачає тримання під вартою. Та відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 176,177, 183, 193,194, 196,198 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 24 липня2025 року о 09 годині 30 хвилин.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Подовжити до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 13.09.2025 р. включно.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Не визначати розмір застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала в частинні продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1