Справа № 146/398/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 01 листопада 2024 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Береза, Глухівського району Сумської області українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, особою з обмеженими можливостями та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

З 09:00 год 31 жовтня 2024 року по 09:00 год 01 листопада 2024 року інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області (далі СРПП відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області) лейтенант поліції ОСОБА_5 спільно з поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_6 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, та посади яких згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відносяться до посад категорії «В», відповідно до графіку несення служби співробітниками відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області затвердженого начальником відділення поліції № 2 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_7 перебували на добовому чергуванні та здійснювали патрулювання території Вапнярської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області на службовому автомобілі марки «Шкода» моделі «Рапіт», реєстраційний номер «1607».

Так, біля 18:00 год 16 хв. в ході руху вулицею Незалежності в смт. Вапнярка Тульчинського району Вінницької області вказаним нарядом поліції виявлено автомобіль марки «Фольцваген Б 7» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався вказаною вулицею, водій якого керував транспортним засобом з порушенням вимог правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме створив аварійну ситуацію, яка виразилася у тому, що він виїхав на зустрічну смугу руху.

З метою реагування на виявлене правопорушення, вказаний автомобіль було зупинено. Після зупинки вказаного автомобіля встановлено, що ним керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_4 зазначені працівники поліції помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітку мову. В ході цього на запитання поліцейського про стан сп`яніння ОСОБА_4 , відповів, що дійсно до поїздки вживав алкогольний напій у вигляді горілки.

У подальшому, водію ОСОБА_4 працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, або в лікарні.

На пропозицію поліцейського ОСОБА_4 повідомив, що не потрібно проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також непотрібно складати на нього будь-які адміністративні матеріали та запропонував неправомірну вигоду, чим проявив умисел на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі. Далі вказаними працівниками поліції було попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, відповідно до ст. 369 КК України.

Незважаючи на попередження поліцейськими про кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 продовжував намагатися вирішити питання уникнення адміністративної відповідальності шляхом пропозиції неправомірної вигоди, зважаючи на що був повторно попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі.

У подальшому, при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_4 нехтуючи не одноразовими попередженнями про кримінальну відповідальність за порушення ст. 369 КК України, діючи умисно, маючи умисел на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які планують скласти на нього протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, підійшов до службового автомобіля поліції марки «Шкода» моделі «Рапіт», реєстраційний номер «1607» відкрив водійські дверцята та з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КУпАП на водійське сидіння перед працівниками поліції поклав грошові кошти у сумі 8300 гривень в якості неправомірної вигоди.

Побачивши це, інспектор СРПП відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомив на лінію 102 про вказане кримінальне правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, досудовою доповідю та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, та характеризуючими даними.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що 31 жовтня 2024 року він їхав з похорону тестя з с. Кирнасівка на підпитку. В смт. Вапняркав його зупинили працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення. За для ухилення від відповідальності обвинувачений запропонував працівникам поліції грошові кошти які в подальшому поклав на сидіння службового автомобіля, у розмірі 8000 тисяч гривень. В скоєному щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття. та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 67 КК України не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого який є учасником бойових дій, раніше не судимий, компроментуючі матеріали відсутні, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому який вину визнав, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат у справі не має.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Зняти арешт накладений ухвалою Томашпільського районного суду від 07 листопада 2024 року з грошових коштів в сумі 8300 гривень з яких 16 купюр номіналом 500 гривень серійні номера яких ХИ 8299619, АА6035355, ГМ 8152911, АА 0694228, ХЗ 9613277, ЕГ7015850, АБ 3081208, ЄГ4411172, ЗМ1247964, ХВ 7612756, ЕА2679544, ВС 8570012, СЕ 5903693, ББ 5779781, ВС6525150, АВ 5906760, одна купюра номіналом 200 гривень серійний номер ЄД 1166711 та одна купюра номіналом 100 гривень серійний номер ЕВ 6242345, які вилучено в ході огляду місця події 31 жовтня 2024 року та конфіскувати їх в дохід держави.

Флешку накопичувач «Місro CD» з наявними відеофайлами під назвами «eхроrt-0zcхg» та «eхроrt-jw8v6» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1