Справа №760/9480/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 01.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000182 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорськ, Донецька область, Україна, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на те, що Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, внесеного до ЄРДР 01.03.2025, у якому повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчинені з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 14.05.2024 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Досудовим розслідуванням встановлено, що станом на лютий 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбував покарання у камерному приміщенні № 206 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13. Також, у вказаному приміщені перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0002014 від 04.06.2024, за ч. 2 ст. 194 КК України, та щодо якого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.02.2025 року, в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_5 , користуючись мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , за допомогою власного облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , отримав пропозицію щодо заробітку, відправлену з акаунту у месенджері «Telegram» з ніком « ОСОБА_10 ».

За отриманою в ході досудового розслідування інформацією, з 29.11.2024 по теперішній час акаунт у месенджері «Telegram» з ніком « ОСОБА_10 » використовується іноземною стороною (російською федерацією), її колцентрами та представниками спеціальних служб для розміщення в месенджері «Telegram» оголошень на українських чат ботах з пропозицією роботи з метою подальшого вербування громадян України та залучення їх до вчинення підривної діяльності проти України (підпалів військової техніки, вчинення диверсій на військових об`єктах та об`єктах критичної інфраструктури, перешкоджання законній діяльності підрозділів та інших формувань Збройних сил України, збору інформації розвідувального характеру, а також вчинення інших протиправних дій на шкоду державній безпеці України). Персональні дані особи, яка безпосередньо використовує акаунт у месенджері «Telegram» з ніком « ОСОБА_10 » для досягнення вищезазначених цілей, на даний момент не встановлено.

Отримана ОСОБА_5 пропозиція від особи під ніком « ОСОБА_10 » передбачала, що за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США необхідно здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф, з відеофіксацією вказаних дій з визначеним жестом руки на фоні підпаленого об`єкту. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.02.2025 року, повідомив про отриману від особи під ніком « ОСОБА_10 » пропозицію ОСОБА_8 , який виявив бажання взяти участь в організації та сприянні здійсненню кримінального правопорушення з подальшим розподілом грошової винагороди.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, з метою досягнення злочинної цілі, а саме отримання грошової винагороди за виконання завдання щодо підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, домовились підшукати виконавців кримінального правопорушення, та в подальшому, в умовах обмеженої можливості користування мобільним телефоном, враховуючи заборону використання засобів зв`язку утриманими особами в ДУ «Київський слідчий ізолятор», координувати, узгоджувати і контролювати виконання завдання почергово по мірі отримання доступу до телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , та наявної можливості ним користуватися.

Таким чином, 25.02.2025 ОСОБА_8 , перебуваючи у камерному приміщенні № 206 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за допомогою мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , зв`язався з раніше знайомим йому громадянином України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в ході телефонної розмови запропонував останньому за грошову винагороду здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф. На вказану пропозицію ОСОБА_11 погодився.

В подальшому 26.02.2025 ОСОБА_5 , маючи доступ до мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », направив текстові та аудіо повідомлення ОСОБА_11 на обліковий запис з ніком «- ОСОБА_12 » та ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , в яких містились детальні інструкції щодо виконання завдання по підпалу релейних шаф та обговорення грошової винагороди, яку можна отримати за виконане завдання.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 » отримували від користувача « ОСОБА_10 » вказівки щодо особливостей виконання завдання, належного звітування та відповідних прикладів об`єктів, які необхідно пошкодити та вивести з ладу. В подальшому отриманні вказівки та повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 озвучували та перенаправляли для виконання ОСОБА_11 , шляхом направлення аудіо записів та текстових повідомлень на обліковий запис з ніком «- ОСОБА_12 » та ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Зокрема, ОСОБА_5 направив ОСОБА_11 переслані повідомлення від користувача « ОСОБА_10 », в яких містились фотографії вишок стільникового зв`язку, як приклад об`єктів, які необхідно підшукати для подальшого здійснення підпалу, та фотографії жестів рук, зроблених на фоні підпалених об`єктів, як приклад належного звітування за виконане завдання.

Також, 26.02.2025 о 01 годині 33 хвилині ОСОБА_5 направив ОСОБА_11 аудіо повідомлення, в якому пояснив, які об`єкти необхідно підшукувати для подальшого здійснення їх підпалів, а саме: щитки веж стільникового зв`язку та залізничні релейні шафи. 26.02.2025 о 11 годині 39 хвилині, маючи доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », направив ОСОБА_11 аудіо повідомлення, в якому він повідомив про необхідність здійснити відеозапис об`єкту, який останній планував підпалити, з демонстрацією на камеру визначеного жесту рукою на фоні вказаного об`єкту.

Після цього, ОСОБА_11 під час особистої розмови, розповів раніше знайомому йому громадянину України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про можливість заробити гроші за підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф. ОСОБА_13 виявив бажання взяти участь у здійсненні вказаних підпалів з подальшим розподілом грошової винагороди.

В подальшому, 27.02.2025 о 01 годині 42 хвилині ОСОБА_8 маючи доступ до мобільного телефону з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », направив ОСОБА_11 знімок екрану, на якому зафіксовано фрагмент листування з користувачем « ОСОБА_10 », в якому містились інструкції щодо виконання завдання по підпалу, а саме:

- текстове повідомлення, в якому містилась вимога до відеозапису звітування щодо виконаного завдання, яке мало бути чітким, тривати не менше 10 секунд, і на якому мало бути зафіксовано палаючий об`єкт і продемонстровано жест рукою;

- текстове повідомлення, в якому містилась вимога після виконання завдання по підпалу релейної шафи надіслати замовнику географічні координати місця об`єкту, який було підпалено;

- фотографію на якому зафіксовано об`єкт, як приклад об`єктів, які необхідно підшукати для подальшого здійснення підпалу;

- фотографію, на якій зафіксовано жест руки з зігнутими великим та безіменним пальцями, та який необхідно відтворити при здійсненні відеозапису підпаленого об`єкту.

В той же день, 27.02.2025 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 встановили об`єкт вчинення злочину, а саме релейну шафу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця» біля зупиночної платформи «Троєщина 1» на залізничному перегоні «Микільська Слобідка», яка розташована по вулиці Марка Черемшини у місті Києві навпроти будинку за адресою: вул. 17-А Садова, 75, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. Фотографію вказаної релейної шафи ОСОБА_11 надіслав у листуванні з обліковим записом у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». В подальшому ОСОБА_8 27.02.2025 о 03 годині 40 хвилин, маючи доступ до мобільного телефону з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », направив зазначену фотографію користувачу з ім`ям « ОСОБА_10 » для погодження об`єкту підпалу.

Надалі, 27.02.2025 о 15 годині 17 хвилині ОСОБА_8 маючи доступ до мобільного телефону з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_9 », направив ОСОБА_11 знімок екрану, на якому зафіксовано фрагмент листування з користувачем « ОСОБА_10 », в якому він підтверджує, що об`єкт, зафіксований на надісланій фотографії, а саме релейна шафа Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця», підходить для виконання завдання щодо її підпалу за грошову винагороду. Також о 15 годині 52 хвилині ОСОБА_8 направив ОСОБА_11 знімок екрану, на якому містилась нова інструкція щодо виконання завдання по підпалу, зокрема користувачем « ОСОБА_10 » вказувалось на необхідність перед підпалом релейної шафи зафіксувати на відеозаписі її вміст.

З метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_13 28.02.2025, з використанням особистих знайомств, отримав бензин, який в подальшому розлив до чотирьох пластикових пляшок.

В подальшому, 01.03.2025 близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_11 разом зі ОСОБА_13 знаходячись по вулиці Марка Черемшини у місті Києві, маючи при собі заздалегідь підготовленні засоби для вчинення злочину, а саме: бензин та запальничку, завчасно розподіливши між собою обов`язки, здійснили підпал релейної шафи Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця» біля зупиночної платформи «Троєщина 1» на залізничному перегоні «Микільська Слобідка», яка розташована по вулиці Марка Черемшини у місті Києві навпроти будинку за адресою: вул. 17-А Садова, 75, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Зокрема, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , використовуючи заздалегідь підготовлений бензин, облили релейну шафу. ОСОБА_11 для підтвердження здійснення злочину та отримання грошової винагороди, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_13 марки «iPhone», здійснив відеофіксацію вчиненення підпалу, а ОСОБА_13 , використовуючи запальничку, підпалив релейну шафу, і продемонстрував на камеру раніше обумовлений жест рукою з зігнутими великим та безіменним пальцями.

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

Після чого, ОСОБА_13 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», надіслав відео підпалу релейної шафи у листуванні з обліковим записом у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яке ОСОБА_8 маючи доступ до мобільного телефону, надіслав користувачу з ім`ям « ОСОБА_10 ».

В подальшому, 01.03.2025, у якості винагороди за вказаний підпал ОСОБА_13 отримав на особистий крипто-гаманець від невстановленої особи грошову винагороду у розмірі еквівалентному 500 доларам США. Після чого ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб 01.03.2025 близько 07 години 10 хвилини здійснив переказ грошових коштів ОСОБА_11 на банківську карту № НОМЕР_4 у розмірі 15500 грн. За попередньою домовленістю між ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , з отриманих коштів, ОСОБА_11 мав переказати 5000 грн. ОСОБА_5 , який в свою чергу, мав передати половину отриманої суми ОСОБА_8

08.04.2025 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Встановлено, що 21.04.2025 у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області відбудеться розгляд справи по суті за обвинуваченням ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002014 від 04.06.2024, за ч. 2 ст. 194 КК України, за результатами якого ОСОБА_5 може бути звільнений з-під варти.

Враховуючи викладене, під час досудового розслідування - встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які дають підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що згідно зі ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування. У разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування щодо вчинення кримінального правопорушення), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, що в ході проведення обшуків були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний. може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що ОСОБА_5 за вказівкою на даний час невстановленої досудовим розслідуванням особи обґрунтовано підозрюються у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, тому перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тих, які втягнули ОСОБА_5 у злочинну діяльність з корисливих мотивів. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_15 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, термін дії, якого неодноразово продовжувався тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, під час воєнного стану, що свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 виходячи з наступного.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258"5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність зазначених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів.

Отже, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію зазначених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи зазначене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважали підозру необґрунтованою, а ризики, викладені у клопотанні, - безпідставними. Просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, його захисників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

У провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000182 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.113 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

08.04.2025, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.113 КК України.

21.04.2025 у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області відбудеться розгляд справи по суті за обвинуваченням ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002014 від 04.06.2024, за ч. 2 ст. 194 КК України, за результатами якого ОСОБА_5 звільнено з-під варти.

21.04.2025 о 12 годині 48 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку вимог ст. 208-211 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами оглядів від 01.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_16 від 01.03.2025 та ОСОБА_17 від 10.03.2025, протоколом обшуку від 01.03.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2025, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.04.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, а саме у вчинені з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік, групи інвалідності не має, стан здоров`я задовільний.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце мешкання, розлучений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середню освіту, офіційно не працевлаштований.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що в ході судового розгляду даних про негативну репутацію підозрюваного не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що відомостей про матеріальний стан підозрюваного в ході судового розгляду не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено, проте 21.04.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено вирок у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 194 КК України. Вирок законної сили не набрав. Крім того, у кримінальному провадженні № 0002014 від 04.06.2024, за ч. 2 ст. 194 КК України відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та 21.04.2025 за ОСОБА_5 звільнено з-під варти за вироком суду.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутній ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину проти основ Національної безпеки України, який вчинено в умовах воєнного. Не можна залишити поза увагою і відомості щодо особи підозрюваного, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, отже, у період дії воєнного стану має право перетину державного кордону України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, свідчить той факт, що листування щодо вчинення кримінального правопорушення здійснювалось засобами телекомунікаційного зв`язку із, отже без застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою) листування щодо вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення пов`язано, в тому числі, з реалізацією корисного мотиву та отримання грошової винагороди, що, у сукупності із відсутністю у підозрюваного місця роботи та джерела прибутку, свідчить про наявність вказаного ризику з метою реалізації дій, визначених «куратором». Не можна залишити поза увагою і той факт, що 21.04.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено вирок у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 194 КК України. Вирок законної сили не набрав.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Слідчий суддя, також, враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні особливо тяжкого злочину проти основ Національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні підстави та обставини, визначені ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, встановлених статтями 177, 178 КПК України.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені у судовому підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, під час дії воєнного стану, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113КК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 43 дні по 02 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 12 години 48 хвилин 21 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє по 02 червня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1