Справа № 451/933/25
Провадження № 1-кп/451/107/25
ВИРОК

іменем України

01 липня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2025за №0000195

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Четвертая Маневицького району Волинської області, українець, громадянин України, одружений, не адвокат, не нотаріус та не депутат, освіта, зареєстрований на АДРЕСА_1 та фактично проживє на АДРЕСА_2 , не судимий,

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 3 ст. 332 КК;

сторони кримінального провадження: сторона обвинувачення - прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ; сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

інші учасники судового провадження: відсутні;

розглянув угоду про визнання винуватості від 29 травня 2025 року при розгляді обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться на вул. Львівській, 14 А у м.Радехів, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження,

у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (надалі- Указ Президента), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до рішення Прикордонної служби України №23-61122/0/6/-22, прийнятого у відповідності до Указу Президента, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Крім цього, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», встановлено правила перетину державного кордону громадянами України.

В той же час, ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, спрямованим на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2024 року, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, здійснював пошук вказаних осіб, з корисливих мотивів та вчинив злочин за наступних обставин.

Так, на початку листопада 2024 року через мобільний додаток «Telegram» до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_6 з приводу отримання інформації щодо перетину ОСОБА_7 законним шляхом державного кордону України як військовозобов`язаного особою в умовах дії на території України правового режиму «воєнного стану».

В свою чергу, ОСОБА_3 , переслідуючи мету незаконного збагачення та маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що у ОСОБА_7 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, в ході телефонної розмови через мобільний додаток «Telegram» запропонував ОСОБА_6 посприяти ОСОБА_7 в перетині державного кордону і для обговорення механізму переправлення запропонував зустрітись.

Так, 22.11.2024 приблизно о 16:54 год. ОСОБА_3 під час зустрічі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка відбулась на АЗС «SOCAR», що за адресою: Львівська область, с. Сокільники (а/д Львів-Пустомити-Меденич 6 км+620 м), повідомив їм, що зможе допомогти в організації переправлення ОСОБА_7 через пункт пропуску на державному кордоні України в напрямку виїзд до Республіки Польща, за що бажає отримати грошову винагороду в сумі 15 000 євро.

Надалі, 06.12.2024 приблизно о 20:00 год., ОСОБА_3 переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, під час телефонної розмови через додаток «Telegram» повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що схема переправлення ОСОБА_7 через державний кордон змінилась та за новий спосіб переправлення необхідно надати йому 15 000 євро та 2000 доларів США.

Також, у процесі вказаного спілкування, ОСОБА_3 зазначив, що він надасть ОСОБА_7 транспортний засіб, на якому останній зможе перетнути державний кордон України через пункт пропуску державного кордону України.

В подальшому, 07.12.2024 близько 13:50 год., ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, спрямованим на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, через додаток «Telegram» надіслав ОСОБА_7 повідомлення, в якому містилась інформація про те, що йому необхідно надіслати фото паспорта громадянина України, паспорта для виїзду за кордон, ведійського посвідчення та військово-облікового документа.

Надалі, 13.12.2024, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, у невстановленому досудовим розслідуванням місці забезпечив внесення анкетних даних ОСОБА_7 до електронної бази даних інформаційної системи «Шлях», на підставі чого ОСОБА_7 , будучи особою призовного віку, отримав можливість безперешкодного виїзду за межі державного кордону України в напрямку Республіки Польща.

У подальшому, 13.12.2024 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив останнього про готовність здійснення переправлення ОСОБА_7 через державний кордон, при цьому зазначив, щоб ОСОБА_7 прибув о 11:00 год. на територію ТЦ «Метро», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 300, звідки його має забрати водій та відвезти до кордону.

Також, у процесі спілкування ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 , що йому необхідно передати раніше обумовлені кошти за переправлення ОСОБА_7 через державний кордон, а також узгодив час зустрічі для їх отримання.

Так, 13.12.2024 приблизно 12:40 год. ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, перебуваючи на території АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, м. Радехів, вул. Стоянівська, 36 отримав від ОСОБА_6 обумовлені грошові кошти в сумі 15 000 євро та 2 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2024 становило 738,880,60 гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом включення останнього до електронної бази даних системи «Шлях», на підставі чого ОСОБА_7 будучи особою призовного віку, зміг би безперешкодно виїхати через державний кордон України у напрямку виїзд до Республіки Польща. Після чого, на території на АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, м. Шептицький, вул. Львівська, 51, протиправна діяльність, ОСОБА_3 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 15 000 євро та 2000 доларів США вилучено.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - частина 3 статті 332 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення особи через державний кордон України та у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів.

Позиція сторін кримінального провадження.

У підготовчому судовому обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, ствердивши суду, що йому зрозумілі його права, а також наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені статтями 473 та 474 КПК України. Укладення угоди є добровільним.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду, укладену 29.05.2024 між прокурором та підозрюваним, визнання винуватості та просить суд її затвердити.

Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 29.05.2025, і призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену в угоді.

Позиція суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 29.05.2025, виходячи з такого.

Відомості про укладену угоду та її зміст.

29.05.2025 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яка містить: обставини вчинення кримінального правопорушення, що повністю збігаються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті; застереження про врахування сторонами при укладенні угоди обставин, передбачених статтями 469, 470 КПК України; зазначення повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, а також беззастережного визнання обвинуваченим пред`явленого йому обвинувачення та доказів на підтвердження обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, зібраних у ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні; обставини які пом`якшують та обтяжують покарання; обставини, які характеризують особу обвинуваченого; узгоджене сторонами покарання за вчинене кримінальне правопорушення; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Сторони у зв`язку з повним визнанням вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого (раніше не судимий), обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття), досягнули згоди, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести покарання за частиною 3 статті 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із перевезенням осіб за кордон терміном строком на один рік без конфіскації майна та звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 13.12.2024 по 16.12.2024 у строк відбуття покарання із врахуванням ст.72 КК України ( а. с. 19-24).

Положення закону, якими керувався суд.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Нормою пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до положень частини 5 статті 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості можна ініціювати у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання (частина 1 статті 475 КПК України).

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за частиною 3 статті 332 КК України, він обґрунтовано обвинувачується у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, з корисливих мотивів.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України, в силу приписів частини 5 статті 12 КК Українипо ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину.

Суд перевіривши надану сторонами угоду про визнання винуватості від 29.05.2025 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним та зазначає, що така відповідає вимогам КПК України, умови цієї угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, вона укладена добровільно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною Кримінального кодексу України, сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статті 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом також взято до уваги повне та беззаперечне визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, а також обставини, що пом`якшую покарання як активне сприяння шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального правопорушення та щире каяття та обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За наведених обставин у своїй сукупності, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до ст. 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Згідно з ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16.12.2024, 20.12.2024 та 20.01.2025 накладено арешт на майно.

Враховуючи, що необхідність застосування арешту відпала, суд приходить до висновку про їх скасування.

Запобіжний захід у виді застави суд вважає залишити без змін до набрання вироком законної сили, після чого - скасувати.

Вирішуючи питання про внесену заставу, визначену ухвалою Галицького районного суду м. Львовва від 15 грудня 2024 року, у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою Галицького районного суду м. Львовва від 15 грудня 2024 року обрано відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» строком на 60 (шістдесят) діб. Визначено суму застави у розмірі розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень. Визначений розмір застави внесено 16 грудня 2024 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області області ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 був звільнений із Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» 16 грудня 2024 року.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у виді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.001.2012 №15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В силу вимог ст.368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Під час перебування під заставою ОСОБА_3 умови запобіжного заходу не порушував, внесена заставодавцем ОСОБА_8 застава у дохід держави не зверталась.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе повернути грошові кошти в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, внесені на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області заставодавцю ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 72, 100, 174, 182, 314, 368, 371, 374, 468 -469, 470, 475, 615 КПК України,ч. 3 ст.332 КК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 29.05.2025, укладену між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання, відповідно до укладеної угоди, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із перевезенням осіб за кордон терміном строком на один рік без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 ст. 76 КК України,а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_3 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13.12.2024 по 16.12.2024 включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 1 липня 2025 року.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Скасувати застосований відповідно до ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2024, 20.12.2024 та 20.01.2025 як заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Речові докази:

- мобільний телефон, марки «ІPHONE 11» чорного кольору, який знаходиться у спецпакеті №0647787 та переданий на зберігання ВП №1 Шептицького РВП №1 ГУНП у Львівській області, повернути ОСОБА_9 ,

- автомобіль, марки «Reno Master» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 2016 року випуску, Vin-kod: НОМЕР_2 , який передано на зберігання зберігання на спеціальний майданчик ЦЗ ГУНП у Львівській області та ключі до автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які перебувають у спецпакеті № РSР1510051 та передані на зберігання ВП №1 Шептицького РВП №1 ГУНП у Львівській області, повернути повернути ОСОБА_10 ;

- спецпакет № ІСR0024367, який переданий на зберігання ВП №1 Шептицького РВП №1 ГУНП у Львівській області, у якому знаходиться імітаційні грошові кошти, а саме: 20 купюр номіналом по 100 доларів США серії та номер LВ 18104465 на загальну суму 2000 тисячі доларів США, 150 купюр по 100 ЄВРО серії та номер Х7 на загальну суму 15000 ЄВРО- знищити;

- мобільний телефон, марки «ІPHONE 15 РRО» ІМЕІ: НОМЕР_4 та ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY А5» ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafon» № НОМЕР_8 , транспортний засіб марки «SKODA KODIAQ» 2019 року випуску з д.н.з. НОМЕР_9 , VIN-код: НОМЕР_10 та ключі до нього вважати повернутими ОСОБА_3 ;

- цивільно-правовий договір про надання послуг № 7 від 01.01.2024 на 2 арк., договір-заявку на перевезення на 2 арк. залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон, марки «Samsung», салатового кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 із встановленою сім-карткою, з абонентським номером НОМЕР_13 , який знаходитьсяя спецпакеті № 0647790 та переданий на зберігання ВП №1 Шептицького РВП №1 ГУНП у Львівській області, повернути ОСОБА_11 ;

- автомобіль, марки «HYUNDAI KONA», 2020 року випуску з д.н.з. НОМЕР_14 , VIN-код: НОМЕР_15 синього кольору із ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії, НОМЕР_16 від 14.02.2023 до нього вважати повернутими ОСОБА_11 ;

- мобільний телефон, марки «Хіаomi», model: М2101К9АЕ, який знаходиться у спецпакеті №0647789 та переданий на зберігання ВП №1 Шептицького РВП №1 ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон, марки «Iphone 11 Рrо» ІМЕІ 1: НОМЕР_17 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_19 , які знаходяться у спецпакеті № 0647788 та передані на зберігання ВП №1 Шептицького РВП №1 ГУНП у Львівській області, повернути ОСОБА_13 .

Запобіжний захід у виді застави у відношенні ОСОБА_3 залишити без змін, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Заставу у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_8 , на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, повернути заставодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Львівського апеляційного суду, шляхом подання з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Копію вироку (повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в одному примірнику у нарадчій кімнаті 1 липня 2025 року.