Справа № 373/2712/24
Номер провадження 1-кп/373/111/25
УХВАЛА

26 серпня 2025 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законних представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в об`єднаному кримінальному провадженніі № 373/2712/24 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого,

встановив:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 373/2712/24 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Відносно ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27 серпня 2025 року.

До судового засідання 26 серпня 2025 року прокурором ОСОБА_2 подано до суду письмове клопотання про продовження строку дії відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що обгрунтованість підозри та обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються зібраними органом досудового розслідування доказами та тим фактом, що обвинувальні акти відносно нього направлено до суду. ОСОБА_3 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, зазначених у обвинувальних актах об`єднаного кримінального провадження, в період іспитового строку. Також, в межах кримінального провадження за ч. 2 ст. 289 КК України під час досудового розслідування, до нього було застосовано слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту. Разом з тим, ОСОБА_3 під час його дії вчинив ще один злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України. Він не навчається та не працює, веде антисоціальний спосіб життя, будь-яких осіб на утриманні не має, вільний у пересуванні та виборі місця проживання, що в сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Всі вищезазначені обставини в сукупності свідчать про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень та можливість переховуватися від суду та неможливість застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, ухвалою суду звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 скасовано і його направлено для відбування покарання призначеного вироком суду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 зазначили, що клопотання є необгрунтованим. Доказів наявності зазначених в клопотанні ризиків немає. Вироків суду відносно ОСОБА_3 немає, тому вказувати про те, що він вчинив кримінальні правопорушення, підстав немає. Доказів переховування від суду також не надано. До нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Законні представники обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також просять застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту та запевняють суд, що зможуть проконтролювати поведінку сина.

Представник служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_7 зазначила, що клопотання прокурора вона підтримує, зважаючи на поведінку ОСОБА_3 , неможливість батьками в минулому забезпечити та проконтролювати його належну поведінку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього законних підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слід перевіряти наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинувальні акти подано до суду, підстав для їх повернення прокурору стороною захисту не зазначено, клопотань з цього приводу не заявлено, що свідчить про обгрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Також, суд вважає, що обставини, передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 статті 177 КПК України, та обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, наразі наявні, виходячи з наступного.

26 вересня 2023 року ОСОБА_3 вироком Переяславу-Хмельницького міськрайонного суду Київської області засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України: звільнений від відбування покарання з випробуванням - з іспитовим строком 3 роки.

Однак ухвалою суду від 10 січня 2025 року звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 скасовано і його направлено для відбування покарання призначеного вироком суду.

Під час іспитового строку ОСОБА_3 висунуто обвинувачення з направленням обвинувальних актів до суду:

28.11.2024 - у кримінальному провадженні №0000359 за ч.4 ст.185 КК;

03.04.2025 у кримінальному провадженні №0000014 за ч.4 ст. 185 КК;

11.06.2025 - у кримінальному провадженні №0000190 за ч.2 ст. 289 КК.

Також, під час досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_3 , будучи підозрюваним та обвинуваченим у вказаних кримінальних провадженнях, неодноразово притягувався постановами Переяславського міськрайонного суду Київської області за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: 05.11.2024 за ч.1 ст. 178 КУпАП; 23.12.2024 за ч.2 ст. 178 КУпАП; 26.02.2025 за ч.3 ст. 178 КУпАП; 20.02.2025 за ч.1 ст.. 51 КУпАП; 22.04.2025 за ч.3 ст. 51 КУпАП; 28.05.2025 за ч.3 ст. 51 КУпАП. Примітним є те, що дрібні крадіжки ОСОБА_3 , як правило, вчиняє вночі та з проникненням в приміщення.

17 червня 2025 року ОСОБА_3 досяг повноліття, а отже має повну цивільну дієздатність, вільний у пересуванні, виборі місця проживання (перебування) тощо.

Встановлені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_3 , у випадку доведення винуватості в інкримінованих йому злочинах, загрожує судимість у виді реального позбавлення волі, а тому існує реальний ризик його переховування від слідства та суду.

Також високим є ризик того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема й проти власності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд констатує, що такий запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надають можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Отже, вказане в сукупності свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_3 та дає підстави вважати, що відповідно до ст. 177 КПК України останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення та може ухилитися від суду та вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні та актуальні і на даній стадії судового розгляду є доцільним.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, на шістдесят діб, по 25 жовтня 2025 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1