Справа № 939/2386/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3356/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002827 від 11 липня 2023 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мигалки Бородянського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України визнаного таким, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

строк покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 11 липня 2023 року;

залишено без змін обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, 10 липня 2023 року протягом дня, розпивали алкогольні напої. Цього ж дня, приблизно, о 19-й годині, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в лісопосадці поблизу території філії «Тетерівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на вулиці Привокзальній, 36 в селищі Пісківці Бучанського району Київської області, де побачив ОСОБА_9 , яка на той момент лежала на землі з напівоголеним тулубом в безпорадному стані внаслідок вживання алкоголю, і у обвинуваченого ОСОБА_7 на ґрунті ревнощів виник кримінально протиправний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , реалізуючи який, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , підійшов до неї, та, притиснувши коліном лівої ноги її грудну клітину, наніс їй чотири удари руками в ділянку голови, після чого охопив шию потерпілої обома руками та умисно протягом, приблизно, двох хвилин здавлював її, чим спричинив ОСОБА_9 механічну асфіксію внаслідок здавлення шиї на фоні закритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин голови, крововиливів під оболонки, в тканину і шлуночки головного мозку, від чого 10 липня 2023 року, о 22-й годині 25 хвилин, ОСОБА_9 померла в реанімаційному відділенні КНП БСР «Бородянська центральна районна лікарня».

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційній скарзі його захисника - адвоката ОСОБА_8 вказано, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а судом першої інстанції зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допущено істотне порушення норм кримінального процесуального закону, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню. В обґрунтовування своїх доводів вказали про те, що суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу, тобто настання смерті охоплюється умислом винного, який має встановлюватися, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу, знаряддя кримінального правопорушення, кількості, характеру та локалізації поранень, причин припинення протиправної поведінки, поведінки винного та потерпілого, що передували події, їх стосунків, тоді як з огляду на покази обвинуваченого щодо обставин справи, його поведінку після побаченого безпорадного стану померлої, дані про особу обвинуваченого та померлої, вважають, що умисел обвинуваченого щодо позбавлення життя ОСОБА_9 стороною обвинувачення беззаперечно не доведено. Крім цього, вважають, що суд не надав належної оцінки слідчому експерименту з урахуванням пояснень обвинуваченого, який повідомив про те, що перед його проведенням на нього здійснювався психологічний та фізичний тиск, внаслідок якого, а також через травмуючу обставину смерті він належним чином не сприймав ситуацію та під час проведення цієї слідчої дії надавав покази, які від нього вимагали працівники поліції, а не ті, які були насправді. Також вважають, що під час ухвалення вироку були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону щодо порядку доведеності вини, доведеності вчинення кримінального правопорушення, щодо презумпції невинуватості. Просили оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор відмовився від поданої апеляційної скарги і вказана відмова, з урахуванням думки всіх учасників судового провадження, була прийнята судом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого і його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги, прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника заперечував; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку про те, що у ході судового розгляду вказані вище вимоги закону судом першої інстанції були дотримані у повному обсязі.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, а саме: показах потерпілої ОСОБА_10 , показах свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , рапорті помічника чергового відділення поліції № 2 (смт Бородянка) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області, протоколі огляду трупа від 10 липня 2023 року, протоколі огляду від 11 липня 2023 року, протоколі пред`явлення трупа для впізнання від 11 липня 2023 року, протоколі огляду місця події від 11 липня 2023 року, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 липня 2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 серед чотирьох чоловіків, зображених на фотознімках, впізнали ОСОБА_7 , як особу, яка 10 липня 2023 року знаходилась в лісосмузі в селищі Пісківці, біля жінки, яка була без свідомості, протоколі проведення слідчого експерименту він 11 липня 2023 року з відеозаписом слідчої дії, згідно з яким ОСОБА_7 , як підозрюваний, в присутності захисника на місці показав, що він разом з ОСОБА_9 приїхав в селище Пісківку, щоби в лісі збирати ягоди і гриби; вони вживали алкоголь; в лісі вони розійшлись в різні сторони і він довго не міг знайти ОСОБА_9 а коли знайшов її з задертою футболкою, то подумав, що у ОСОБА_9 з кимось були стосунки, бо він раніше помічав за нею таку поведінку, після чого він лівим коліном наступив їй на груди і вдарив її рукою по обличчю; потім він взяв її руками за шию і став трясти, тримав за шию більше двох хвилин; після цього він іще вдарив її рукою по обличчю, ОСОБА_9 стала хрипіти, але до тями не приходила; потім він став її тягнути в інше місце, тримав під праву руку і за шию; після цього він побіг в сторону населеного пункту до людей, щоб викликати швидку допомогу, а коли приїхала швидка допомога, то потерпіла ще хрипіла; відеозаписі з камери відеонагляду підприємства «Тетерівське лісове господарство» і протоколом огляду, висновку судово-медичної експертизи № 84-23-іцг від 26 липня 2023 року, згідно з якою кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО, висновку судово-медичної експертизи № 85-23-іцг від 29 липня 2023 року, згідно з яким кров ОСОБА_7 належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, висновку судово-медичної експертизи № 74-23-іцг від 29 липня 2023 року, відповідно до якого епітеліальні клітини, знайдені в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 , могли утворитися в результаті травмування шкіри чоловіка, в крові якого міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і ОСОБА_7 , висновку судово-медичної експертизи № 75/23-іцг від 29 липня 2023 року, згідно з яким в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_7 епітеліальні клітини та мікрофрагмент шкіри могли утворитися в результаті травмування шкіри жінки, в крові якої міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і потерпілої ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися 10 липня 2023 року при обставинах, які були зазначені ОСОБА_7 під час проведення з ним слідчого експерименту 11 липня 2023 року, висновках експертів та інших доказах.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності кожного доказу, а сукупності зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 не містять обґрунтованих доводів, які би указували на незаконність ухваленого вироку та наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, доводи апелянтів про недоведеність умислу обвинуваченого на позбавлення життя ОСОБА_9 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначила сама сторона обвинувачення, питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, а як вбачається з показів потерпілої ОСОБА_10 між її дочкою ОСОБА_9 та обвинуваченим часто виникали сварки на ґрунті ревнощів, обвинувачений бив її та спричиняв тілесні ушкодження, внаслідок чого ОСОБА_9 навіть опинялась в лікарні. Також зі слів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачений повідомив, що якусь жінку вкусила змія, а коли вони пішли до місця події, то виявили жінку без свідомості, яка хрипіла, мала подряпини, схоже було, що її побили, при цьому обвинувачений навіть намагався перетягнути її в інше місце та вказав, що проходив неподалік і випадково її побачив, а саму жінку не знає. Такі дії обвинуваченого, який намагався перетягнути жінку в інше місце, стверджував про укус змії, казав, що не знає її, свідчать про його усвідомленість заподіяння ним таких дій, що призведуть до смерті, та бажання приховати свою причетність до вчиненого і разом із іншими встановленими обставинами спростують твердження сторони захисту про недоведеність умислу на заподіяння смерті потерпілій.

Зокрема, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 74-23-іцг від 29 липня 2023 року, епітеліальні клітини, знайдені в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 , могли утворитися в результаті травмування шкіри чоловіка, в крові якого міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і ОСОБА_7 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 75/23-іцг від 29 липня 2023 року, в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_7 епітеліальні клітини та мікрофрагмент шкіри могли утворитися в результаті травмування шкіри жінки, в крові якої міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і потерпілої ОСОБА_9 .

Висновком судово-медичної експертизи від 27 вересня 2023 року № 126 та № 13/126 встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї, можливо рукою (руками), на фоні закритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин голови, крововиливів під оболонки, в тканину і шлуночки головного мозку, про що свідчать ушкодження і патологічні зміни тканин і органів. Всі ушкодження у ОСОБА_9 є прижиттєвими, спричинені тупими травмуючими предметами внаслідок їх неодноразової дії. Відповідно до судово - медичного криміналістичного дослідження ушкодження шийного органокомплексу могли виникнути внаслідок одномоментної дії тупого предмету в переднє-задньому напрямку з місцем прикладання сили в межах центральної частини дуги перснеподібного хряща дещо зліва з наступним утворенням конструкційних непрямих переломів поблизу основи перснеподібного хряща зліва та нижнього лівого ріжка щитоподібного хряща в основі. Давність ушкоджень може відповідати вказаному терміну. Механічна асфіксія внаслідок здавлення шиї і закрита черепно-мозкова травма мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Множинні синці, садна і рана в ділянці тулуба, верхніх і нижніх кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Даний вид механічної асфіксії і закрита черепно-мозкова травма знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 . Деякі ушкодження верхніх і нижніх кінцівок у ОСОБА_9 могли утворитись при її захисті від дії тупих травмуючих предметів. В ділянці статевих органів ОСОБА_9 яких-небуть тілесних ушкоджень не виявлено. При судово-медичному імунологічно - цитологічному дослідженні у вмісті піхви, прямої кишки та ротової порожнини ОСОБА_9 сперматозоїди не виявлені. При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від трупа ОСОБА_9 виявлено відповідно 3,10 %о і 2,88 %о етилового спирту, що за життя може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися 10 липня 2023 року при обставинах, які були зазначені ОСОБА_7 під час проведення з ним слідчого експерименту 11 липня 2023 року.

Встановлені висновками експертів тілесні ушкодження, їх характер та локалізація свідчать про те, що ОСОБА_7 , завдаючи ОСОБА_9 неодноразові удари в ділянку голови, яка є життєво важливим органом, та здавлюючи руками її шию, діяв свідомо та не міг не усвідомлювати, що такими діями він може позбавити її життя, враховуючи, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 386 від 30 серпня 2023 року, ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав та під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що суд не надав належної оцінки слідчому експерименту з урахуванням пояснень обвинуваченого, який повідомив про те, що перед його проведенням на нього здійснювався психологічний та фізичний тиск, внаслідок якого, а також через травмуючу обставину смерті, він належним чином не сприймав ситуацію та під час проведення цієї слідчої дії надавав покази, які від нього вимагали працівники поліції, а не ті, які були насправді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали провадження не містять будь-яких доказів, які б вказували на застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 будь-якого психологічного або фізичного тиску. Крім того, з протоколу слідчого експерименту від 11.07.2023 року (том 2 а.с. 98-102) вбачається, що ОСОБА_7 було запропоновано розповісти та показати як відбувались обставини події 10.07.2023, на що він погодився і в ході цієї слідчої дії не лише розповідав про обставини, які стались 10 липня 2023 року, але і на місці події детально показав свої дії. При цьому, як пояснення, так і дії обвинуваченим ОСОБА_7 були вчинені у присутності захисника та жодних зауважень, заяв та скарг ні захисником, ні обвинуваченим не було заявлено та до вказаного протоколу не занесено.

Колегія суддів вважає, що вирок відповідає вимогам ст. 370 КПК України, а саме є законним, обґрунтованим та вмотивованим. Порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що в ході апеляційного розгляду ні обвинуваченим ні його захисником не ставилось питання щодо повторного дослідження доказів у даному провадженні, а тому, з урахуванням принципів змагальності, диспозитивності та безпосередності дослідження доказів, колегія суддів була позбавлена можливості надати будь - яку іншу оцінку доказам у кримінальному провадженні.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 та відсутність підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Враховуючи викладене, вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 рокущодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому колегія суддів вважає за необхідне вказаний вирок залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2024 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4