УХВАЛА

12.08.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ВО директора Державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого з приводу неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга ВО директора Державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з приводу неповернення тимчасово вилученого майна несамохідного земснаряду «ДЄ-21», 1957 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилученого слідчим 10.07.2025 під час обшуку вказаного плавзасобу в межах кримінального провадження №0001208 від 07.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається заявнику, якщо скарга подана після закінчення десятиденного строку, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Власник майна у скарзі зазначив, що про порушене право зацікавлена сторона дізналася 13.07.2025, коли слідчий або прокурор не звернулися до слідчого судді із клопотанням про арешт вилученого майна.

Разом з тим, власник майна звернувся за захистом порушеного права лише 12.08.2025, тобто з пропуском процесуального строку.

При цьому власник майна у скарзі не порушує питання про поновлення процесуального строку із поясненням причин, чому зацікавлена сторона у встановленому порядку не звернулася до слідчого судді за захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавиться провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ВО директора Державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» ОСОБА_2 скаргу разом з усіма доданими до скарги документами.

Копію ухвали слідчого судді направити ВО директора Державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після її постановлення.

Роз`яснити ВО директора Державного підприємства водних шляхів «Устьдунайводшлях» ОСОБА_2 , що він відповідно до ч.7 ст.304 КПК України не позбавлений права на повторне звернення до слідчого судді з цим же питанням в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1