Справа № 291/383/25
Провадження №1-кп/291/90/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Ружин кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 07.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великозименове Великомихайлівського району Одеської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, пенсіонерки, раніше не судимої, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 06.03.2025 близько 14 год. 30 хв. перебуваючи на власній присадибній ділянці, яка розташована поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала прибирання залишків рослинності, маючи намір їх у подальшому спалити.

В цей час місці та за вище вказаних обставин, у ході виконання дій по спалюванню залишків рослинності зі своєї присадибної ділянки, всупереч вимогам ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», п. 1.20 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні», п. 3.6.14. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, за допомогою заздалегідь підготовлених сірників, ОСОБА_4 підпалила залишки рослинності, що були складені нею на власні присадибній ділянці, розташованій поблизу земель сільськогосподарського

призначення з кадастровими номерами :06:000:0109, :06:000:0518, :06:000:0108, :06:000:0230, які відносяться до земель запасу сільськогосподарського призначення, (угіддя - пасовища) комунальної власності Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області та розташовані за межами с. Мусіївка Бердичівського району Житомирської області, саме тоді, коли розпочався сильний порив вітру, через що, полум`я перекинулося із багаття на дикоростучі трави та іншу рослинність, що в подальшому спричинило масштабну швидкоплинну пожежу.

У результаті зазначених дій ОСОБА_4 , яка не передбачала можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, виникло загоряння та відбулося знищення сухих дикоростучих трав, рослинності та їх залишківна землях сільськогосподарського призначення комунальної форми власності з

кадастровими номерами :06:000:0109, :06:000:0518, :06:000:0108, :06:000:0230, за межами с. Мусіївка Бердичівського району Житомирської області на землях комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 11 га.

Своїми умисними діями, які виразились у знищенні вогнем сухої дикоростучої трави, рослинності та їх залишків на землях сільськогосподарського призначення, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 245 КК України.

До суду з обвинувальним актом надійшла угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 07.03.2025, укладена між підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_4 , з одного боку та потерпілим у цьому кримінальному провадженні Ружинською селищною радою Бердичівського району Житомирської області, в особі представника начальника відділу правового забезпечення Ружинської селищної ради ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілої особи ОСОБА_6 підтримали укладену угоду про примирення та наполягали на її затвердженні, та призначенні обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.245 КК України, повідомила суду, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачена наголосила на добровільності своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.

Судом з`ясовано у обвинуваченої ступінь розуміння нею положень статті 474 КПК України.

Розглянувши угоду про примирення від 28.03.2025 заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та представника потерпілого суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим із числа осіб, визначених статтею 44 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному

провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме, знищення вогнем сухої дикоростучої трави, рослинності та їх залишків на землях сільськогосподарського призначення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.245 КК України, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а вона має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, відповідно до положень ч. 5 ст. 474 КПК України.

Потерпіла сторона цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для них, як потерпілої сторони, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угодах.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілою) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої та заявлені в межах санкції ч.1 ст.245 КК України, тобто, умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Отже, судом установлено відсутність підстав для відмов в затвердженні угоди, що визначені ч. 7 ст. 474 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 28.03.2025 укладеної між підозрюваною ОСОБА_4 , з одного боку та потерпілим у цьому кримінальному провадженні Ружинською селищною радою Бердичівського району Житомирської області, в особі представника начальник відділу правового забезпечення Ружинської селищної ради ОСОБА_6 , та призначити обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України встановивши їй іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше не судима, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги на обвинувачену відсутні.

Судом установлено, що ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася.

Відповідно до вимог передбачених ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Виходячи із п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів, які в силу приписів ч. 1 та 2 ст. 122 цього ж Кодексу несе сторона кримінального провадження, що залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 ст. 124 КПК України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тож, з обвинуваченої ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової пожежно-технічної експертизи №СЕ-19/106-25/4632-ПТ в розмірі 7163 грн 10 коп.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.314, 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 28.03.2025, укладену між підозрюваною ОСОБА_4 - з одного боку та потерпілою Ружинською селищною радою Бердичівського району Житомирської області, в особі представника начальник відділу правового забезпечення Ружинської селищної ради ОСОБА_6 - з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.245 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання, повідомляти про зміну місця проживання даний орган.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судові витрати за проведення судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/106-25/4632-ПТ від 26.03.2025 в розмірі 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) гривні 10 (десять) копійок, на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області. шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1