Справа № 181/1605/25
Провадження № 1-кп/0198/116/25
У Х В А Л А
З наявних матеріалів кримінального провадження, зібраних під час проведення досудового розслідування, виходить, що в період часу з 30.09.2013 по 02.10.2013 невстановлена особа проникла на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдала останньому матеріальну шкоду.
У зазначеному кримінальному провадженні особи, причетні до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не встановлені та жодній особі про підозру не повідомлено.
Прокурор посилаючись на обставини викладені в клопотанні про закриття кримінального провадження, просив його задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Під час досудового розслідування кримінального провадження проведено певний обсяг слідчих та процесуальних дій (допит свідків, тощо), спрямованих на встановлення осіб, які вчинили зазначене вище кримінальне правопорушення, однак за їх результатами відповідних доказів на підтвердження вини конкретних осіб у вчиненні кримінального правопорушення не отримано та вичерпані можливості їх отримання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, не пов`язане з посяганням на життя чи здоров`я особи і передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 3 ст. 4 КК України).
Слід відмітити, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строків давності відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 49 КК України.
Цивільний позов не подано.
Арешт на майно не накладався.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 314, 369 - 372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію ухвали вручити негайно прокурору.

Суддя ОСОБА_1