Провадження №11-сс/801/422/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року про застосування у кримінальному провадженні № 0000480 від 25.03.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина Азербайджану, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, студента, раніше не судимого

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 17:25 год. 18 липня 2025 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 18 липня 2025 року.

Згідно клопотання слідчого зазначено наступне.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Так, 20 березня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Ямпіль, вул. Савіна 48, переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, групою осіб, діючи умисно, вважаючи, що мають вплив на неповнолітнього ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний намір, викликали останнього на розмову, під час якої застосовуючи психологічний вплив, послалися на те, що останній надав їм доступ до своєї банківської карти АТ «Приват Банк» та надав пароль від неї, за що в подальшому за день користування нею мав отримувати грошові кошти. Після того як за невідомих ОСОБА_11 обставин грошові кошти які надходили на його банківську картку були переведені на інші банківські карти в короткий проміжок часу в результаті чого банківська карта була заблокована, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 висловили словесну погрозу фізичною розправою, у випадку не виконання ним вимог, із визначеннням неіснуючого боргу в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, використовуючи фізичну перевагу перед неповнолітнім ОСОБА_11 з погрозою застосування психічного та фізичного насильства, продовжили вимагати у останнього грошові кошти та діючи завідомо протиправно з метою доведення свого умислу перевезли ОСОБА_11 на околицю м. Ямпіль, де із застосуванням предмету ззовні схожого на пістолет який приставили йому до голови, вимагали з нього 100 000 гривень.

ОСОБА_11 24.03.2025 усвідомлюючи кримінально-протиправні наміри ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів та повідомив про вчинення ними кримінального правопорушення.

Надалі група осіб діючи в умовах воєнного стану, під час телефонних розмов та особистих зустрічей з ОСОБА_11 який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, розуміючи відсутність правових підстав вимагати грошові кошти, висловлюючи погрози застосуванням фізичного та психологічного насильства, які сприймались ним як реальні, неодноразово висували ОСОБА_11 вимоги про повернення неіснуючого боргу сума якого, знизилась до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на вимагання грошових коштів ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 20.05.2025 на транспортному засобі марки «Kia Optima», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до західного автовокзалу, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе 107, де ОСОБА_9 вийшов з автомобіля для зустрічі із потерпілим ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишилися в автомобілі.

У подальшому, ОСОБА_11 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів у ході контролю за вчиненням злочину, на платформі західного автовокзалу в м. Вінниці передав грошові кошти в сумі 50000 гривень ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задоволити частково та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в разі якщо суд дійде до висновку щодо обгрунтованості обраного запобіжного заходу визначити заставу.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що слідчим суддею не в повній мірі врахована особа підозрюваного, який має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, навчається, являється особою раніше не судимою.

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України та не врахував положення Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, застосувавши до ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, не визначив розмір застави.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які перешкодять виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

В кримінальному провадженні №0000480 від 25.03.2025 ОСОБА_7 20.05.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружений, студент, раніше не судимий, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, та дійшов вірного висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Твердження захисника ОСОБА_6 щодо визначення розміру застави не заслуговують на увагу.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд в дотримання вимог п.1 ч.4 ст.183КПК України врахував те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства та постійною погрозою застосування насильства, та прийняв законне рішення про застосування запобіжного заходу без встановлення застави

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4