Справа№938/1000/25
Провадження № 1-кс/938/182/25
УХВАЛА

про розгляд клопотання про арешт майна

10 липня 2025 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області) капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000073 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ :

Дізнавач СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, яке погоджене прокурором, про накладення арешту на вилучені при проведенні огляду місця події речовини, поміщеної в спецпакет із вмістом у ньому двох зіп-пакетів із вмістом в одному - подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожої на наркотичний засіб, у другому - двох таблеток, ззовні схожих на психотропну речовину, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з метою заборони відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що сектором дізнання Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000073 від 08.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2025 року біля 17.02 годин працівниками поліції Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області під час огляду місця події на відкритій місцевості по АДРЕСА_2 в ОСОБА_5 , виявлено та вилучено два прозорі полімерні зіп-пакети, один із вмістом речовини рослинного походження, ззовні схожої на наркотичний засіб «канабіс», і другий із вмістом двох таблеток, ззовні схожих на психотропну речовину «екстезі», які поміщені в спецпакет.

Враховуючи вищевказане, виникає необхідність у проведенні судово-хімічної експертизи наркотичних засобів, що є предметом кримінального проступку, пов`язаного із незаконним обігом та відповідно до ст. 98 КПК України, та речовим доказом, в зв`язку з чим є необхідність у накладенні арешту на це майно.

Дізнавач та прокурор, який погоджував дане клопотання, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені , дізнавачем подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належний чином.

Неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання ( ч. 4 ст.163 КПК України).

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши відповідність вказаного клопотання вимогам ст. 170 КПК України, приходить до такого висновку.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Із клопотанням про накладення арешту на майно звернувся дізнавач, який згідно з ч. 2 ст. 40-1 КПК України при здійсненні дізнання, що є формою досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування кримінальних проступків, наділяється повноваженнями слідчого та уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі й про накладення арешту на майно.

Встановлено, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт у клопотанні, вилучене під час огляду місця події 08.07.2025 року.

Клопотання про арешт майна подане 09.07.2025 року, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, в результаті чого дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якого його було вилучено.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, якими характеризується речовий доказ (ч.3 ст.170 КПК України).

Встановлено, що СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 08.07.2025 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000073 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України (а.с. 3).

Постановою дізнавача СД Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 08.07.2025 року визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000073 від 08.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, майно, щодо якого вирішується питання про арешт.

Отже, дізнавачем поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані предмети є речовими доказами, оскільки вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави, передбаченої п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів і самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, матеріали судового провадження, свідчать, що на даному етапі розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна,стороною захисту не надано та слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання про задоволення даного клопотання в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 107, 167, 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів шляхом заборони відчуження, розпорядження та (або) користування ним, а саме вилучені 08.07.2025 року під час проведення огляду місця події речовини, поміщеної в спецпакет із вмістом у ньому двох зіп-пакетів із вмістом в одному - подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожої на наркотичний засіб, в другому - двох таблеток, ззовні схожих на психотропну речовину, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали слідчого судді покласти на дізнавачів СД Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, які здійснюють досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000073 від 08.07.2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_6