УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2025 р. Справа № 596/1841/24

Провадження № 1-кп/596/76/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

його представника адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів клопотання прокурора про продовження строку дії тримання під вартою, клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у об`єднаному кримінальному провадженні №0000439 від 01 листопада 2024 року, №0000325 від 11 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000439 від 01 листопада 2024 року, №0000325 від 11 серпня 2024 року, відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про продовження терміну тримання під вартою без визначення застави відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , що спливає 18 вересня 2025 року. В обґрунтування клопотання посилається на те, що підставою продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України. Зазначає про те, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені пп.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що визначені при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою продовження застосовуваного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинувачуваним ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_10 під вартою. Також відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення застави.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 підтримав подане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 з підстав наведених у ньому.

Прокурор Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 не заперечує щодо задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_7 , його представник адвокат ОСОБА_8 вважають що клопотання підставне та слід продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 , його захисник адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечували з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного пристрою. Посилаються на те, що наведені прокурором ризики зменшились, оскільки потерпілі допитані, обвинувачений свою вину визнає, перебуває під вартою тривалий час.

Колегія суддів, заслухавши учасників судового провадження з приводу клопотань, дійшла до наступних висновків.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено, обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2024 року, який продовжувався ухвалами слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 до 14 квітня 2025 року.

Ухвалою колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 до 06 червня 2025 року.

Ухвалою колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 до 28 липня 2025 року.

Ухвалою колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_10 до 18 вересня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, колегія суддів бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

Колегією суддів при розгляді клопотання прокурора враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, та злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, що є військовослужбовцем, міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх осіб не має.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені пп.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались при обранні та подальшому продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу. Зокрема, можливість обвинувачуваного переховуватися від суду у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то продовження існування вказаних ризиків на даній стадії судового розгляду, прокурором не доведена.

Виходячи з положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи доводи клопотання, а також інші матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2025 року, включно.

Враховуючи те, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленому в справі, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту, до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України відсутні підстави для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 194, 197, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 28 жовтня 2025 року.

Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження та направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 16 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Суддя ОСОБА_13

Суддя ОСОБА_14