КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2636/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черповоди, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення, організації виконання рішень ЄСПЛ Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах строку досудового розслідування, а саме до 02.05.2025 року, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати відносно ОСОБА_7 , інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді на думку обвинуваченого, є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тримання ОСОБА_7 під вартою свавільним.

Апелянт вказує на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя привів доводи прокурора на користь застосування відносно ОСОБА_7 виключної міри запобіжного заходу - тримання під вартою. В той же час слідчий суддя жодного доводу проти обрання даного запобіжного заходу, що були висловлені його захисником не привів, а лише обмежився вказівкою на заперечення проти задоволення клопотання, що підтримувалось стороною обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 04.03.2025 прокурор відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення, організації виконання рішень ЄСПЛ Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Офісом Генерального прокурора в Уманському міськрайонному суді Черкаської області підтримується обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 за обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесені зміни, в тому числі до Кримінального кодексу України, з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Кримінально-виконавчого кодексу України інші особи, а також близькі родичі засуджених можуть відвідувати установи виконання покарань лише за спеціальним дозволом адміністрації цих установ або їх органів управління.

Також згідно ч. 1 ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженим забороняється самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони , спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , будучи особою, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення різних кримінальних правопорушень, не бажаючи ставати на шлях виправлення та ресоціалізації, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та злочинний авторитет серед осіб із схильністю до протиправної поведінки та злочинного способу життя та поширював свій злочинний вплив в суспільстві на території м. Умань Черкаської області та у подальшому поширив вказаний злочинний вплив на території ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92».

Так, ОСОБА_11 , маючи попередньо здобутий в місцях позбавлення волі серед засуджених осіб авторитет особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, за невстановлених слідством обставин здобув статус особи «смотрящого за зоною» або «смотрящого», яка є кримінальним авторитетом, уповноваженим наглядати за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92».

Призначення в ДУ «Старобабанівську виправну колонію №92» ОСОБА_11 «смотрящим» відбулось з метою матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності на території даної установи, накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), тобто так званого «злодійського общака», подальшого розподілу коштів та майна серед засуджених, в тому числі доходів одержаних злочинним шляхом, здійснення сфер злочинного впливу.

З метою встановлення та поширення свого злочинного впливу ОСОБА_11 маючи статус «смотрящого» встановив серед утримуваних в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» засуджених осіб загально-визначені правила поведінки та вимагав безумовного їх дотримання.

При цьому, будь-який спротив дотриманню встановлених ОСОБА_11 правил поведінки негайно подавлявся як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним засудженими шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.

Встановивши та поширивши свій злочинний вплив серед засуджених, ОСОБА_11 виконував наступні функції:

- прийняв на себе всю повноту неформальної влади на території ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92»;

- розробив загально-визначені правила поведінки у відповідності до «злодійських законів» та забезпечував дотримання їх засудженими;

- забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил та обов`язків засудженими в колонії;

- здійснював збір із засуджених та розподіл коштів, в тому числі і здобутих злочинним шляхом серед засуджених, забезпечував наповнення, так званого «злодійського общака», тобто фонду взаємодопомоги в злодійському середовищі;

- приймав рішення про необхідність забезпечення ув`язнених засобами зв`язку, які заборонені в установах виконання покарань;

- забезпечував постачання на територію установи тютюнових виробів, продуктів харчування та мобільних телефонів, які розподіляв серед засуджених, які вели правильний в його розумінні за злодійськими традиціями спосіб життя;

- вів так звану «бухгалтерію», в якій відображав всі надходження до так званого «злодійського общака», прихід/розхід коштів, продуктів харчування, тютюнових виробів, засобів зв`язку (мобільних телефонів);

- визначав злочинну касту, в якій перебували засуджені, зокрема «мужики», «козли», а також переводив з однієї касти в іншу за вчинення дій, які виходять за межі «злодійської моралі»;

- вирішував спори, які виникали між засудженими з точки зору неписаних кримінальних «законів», «по поняттям», виступаючи в таких випадках в ролі «мирового судді» та визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця та яким воно буде;

- доводив до засуджених вимоги утримання та визначав до якої касти буде відноситись засуджений.

На початку лютого 2024 року, більш точної дати, часу та місця у ході досудового розслідування не встановлено але не пізніше 23.02.2024 у ОСОБА_11 , який будучі суб`єктом злочинного впливу, маючого статус «смотрящого» за ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», виник умисел на проведення злочинного зібрання (сходки) на території вказаної установи покарань, з метою вирішення конфліктної ситуації яка виникла у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом засудженими, сфер злочинного впливу, спонукання та примушування до виконання поставлених завдань, нав`язування злодійських правил, традицій та призначення покарання за їх порушення чи недотримання протидію законному режиму, який діє в установі виконання покарань.

У подальшому, ОСОБА_11 , маючи лідерські якості, повагу та злочинний авторитет серед осіб зі схильністю до протиправної поведінки та злочинного способу життя, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, не пізніше початку лютого 2024 року, більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, виступаючи в якості організатора злочину, залучив ОСОБА_12 , який є довіреною особою ОСОБА_11 , як організатора проведення злочинного зібрання (сходки) на території ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» за наступних обставин.

ОСОБА_12 на виконання вказівок ОСОБА_11 щодо організації проведення злочинного зібрання (сходки) в період часу з початку лютого 2024 року, більш точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено але не пізніше 23.02.2024, засобами телефонного зв`язку повідомив особам, участь яких планувалась у вказаному злочинному зібранні (сходці), а саме - ОСОБА_17 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_18 »), ОСОБА_13 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_19 ») має статус в кримінальному середовищі «блатного», ОСОБА_7 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_7 », « ОСОБА_7 »), відбував покарання у ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92», та має статус у кримінальному середовищі «стремящийся до блатного», а також був «смотрящим/отвєтчик за отрядом» та ОСОБА_15 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_22 »), відбуває покарання в ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92» мав статус у кримінальному світі «смотрящого/отвєтчика за отрядом» про час, дату, місце її проведення та предмет обговорення.

Одночасно, ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, притримуючись «злодійських» традицій способу життя надали добровільну згоду на участь у злочинному зібранні (сходці) на території ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92».

Крім того, ОСОБА_11 , у невстановлені у ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 23.02.2024, маючого статус «смотрящого» за ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», повідомив засобами телефонного зв`язку ОСОБА_14 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_23 »), має статус у кримінальному середовищі «смотрящий» у приміщенні ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92» про необхідність вирішення конфліктної ситуації яка виникла у нього та ОСОБА_15 , а також розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом засудженими, сфер злочинного впливу, спонукання та примушування до виконання поставлених завдань, нав`язування злодійських правил, традицій та призначення покарання за їх порушення чи недотримання протидію законному режиму, який діє в установі виконання покарань під час проведення злочинного зібрання (сходки) на території вказаної установи покарань, на що останній надав добровільно згоду.

Одночасно, 15.02.2024 у період часу з 12 год. 47 хв. по 15 год. 48 хв.

ОСОБА_11 , перебуваючи у салоні свого автомобіля «Porshe Cayenne S» реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи особою, яка неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення різних кримінальних правопорушень, відбувала покарання в установах виконання покарань різного типу та рівнів безпеки, достеменно поінформована про положення чинного кримінально-виконавчого законодавства щодо порядку та умов роботи установ виконання покарань, запровадженого у них режиму, порядку пропуску на їх територію, правами та обов`язками осіб, які відбувають покарання, розуміючи неможливість відвідування території ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» без дозволу керівництва установи, за допомогою засобів телефонного зв`язку висловив раніше йому знайомому начальнику установи ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» ОСОБА_10 прохання посприяти у незаконному пропуску його та інших осіб на територію виправної колонії та проведенні злочинного зібрання (сходки).

Надалі, у той самий день, 15.02.2024 у період часу з 12 год. 47 хв. по 15 год. 48 хв. ОСОБА_10 перебуваючи на посаді начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» за родом своєї професійної діяльності, достеменно знаючи вищевказані вимоги кримінально-виконавчого законодавства, вступив у злочинну змову із ОСОБА_11 та погодився сприяти у незаконному пропуску ОСОБА_11 та інших осіб на територію ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» з метою проведення злочинного зібрання (сходки).

У подальшому, 23.02.2024 приблизно о 11 год. 03 хв., начальник установи ДУ «Старобабанівської виправної колонії №92» ОСОБА_10 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , володіючи положеннями чинного кримінально-виконавчого законодавства щодо порядку та умов роботи установ виконання покарань, запровадженого у них режиму, порядку пропуску на їх територію, створив умови, та сприяв у проведенні злочинного зібрання (сходки) у приміщенні ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» організованої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за участю інших представників злочинного світу ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та засуджених, які утримувались в ДУ «Старобабанівською виправною колонією №92» ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , шляхом надання вказівки підлеглим працівникам колонії вимкнути електропостачання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» з метою вимкнення камер відеоспостереження на всій території колонії, після чого ОСОБА_10 особисто провів на територію колонії через головні ворота ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 .

У подальшому, 23.02.2024, у період часу з 11 год. 03 хв. по 15 год. 49 хв., з метою здійснення злочинного впливу, матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, та сфер злочинного впливу в ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92», ОСОБА_11 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 »), має статус у кримінальному середовищі «положенець», «смотрящий», знаходячись у приміщенні відділу №8 (загальна кімната) ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92», яка розташована за адресою: с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, організував спільно із ОСОБА_12 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_25 », « ОСОБА_26 »), має статус у кримінальному середовищі «блатного» злочинне зібрання (сходку), в якому, окрім них, прийняли активну участь ОСОБА_17 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_18 »), ОСОБА_13 , (кримінальне прізвисько « ОСОБА_19 ») має статус в кримінальному середовищі «блатного» та ОСОБА_14 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_23 »), має статус у кримінальному середовищі, «смотрящий» в приміщенні ДУ «Старобабанівській виправній колонії №92», ОСОБА_7 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_7 », « ОСОБА_7 »), має статус у кримінальному середовищі «стремящийся до блатного», а також був «смотрящим/отвєтчик за отрядом» та ОСОБА_15 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_22 ») мав статус у кримінальному світі «смотрящого/отвєтчика за отрядом», на даний час в кримінальному світі вважається «розгруженим», у ході якого учасники обговорили між собою конфліктну ситуацію, яка виникла у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом засудженими, сфер злочинного впливу, спонукання та примушування до виконання поставлених завдань, нав`язування злодійських правил, традицій та призначення покарання за їх порушення чи недотримання протидію законному режиму, який діє в установі виконання покарань.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, тобто участь у злочинному зібранні (сходці) осіб, які здійснюють злочинний вплив, для планування матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності, у тому числі розподілу доходів, одержаних злочинним шляхом, сфер злочинного впливу.

Більш детальні фактичні обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення відображені у повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 12.11.2024, яке долучено до цього клопотання.

12.11.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

13.11.2024 сторона обвинувачення звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

13.11.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва - задоволено вказане клопотання та до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2025, але не більше строку досудового розслідування.

Прокурором у кримінальному провадженні 03.01.2025 надано доручення слідчому письмово повідомити підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та їх захисників про те, що зібрані під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні докази є достатніми для складання обвинувального акту та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

У зв`язку з цим, на виконання доручення прокурора слідчим 03.01.2025 підозрюваним ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування, а також про те, що вони мають право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

У подальшому 06.01.2025 слідчий звернувся з клопотанням про продовження строку тримання особи під вартою до Печерського районного суду міста Києва, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/179/25-к від 07.01.2025 задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 07.03.2025 включно.

Підставами до звернення з вказаним клопотанням стало те, що 19.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України направлено для розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2025, справа №705/1046/25, підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 було призначено на 09 год. 30 хв. 24.02.2025.

В підготовчому судовому засіданні 24.02.2025 головуючим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_28 заявлено самовідвід, який за допомогою АСДС передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_29 .

25.02.2025 суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_29 задоволено самовідвід судді ОСОБА_28 , та системою АСДС25.02.2025 справу розподілено на суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_29 , в подальшому підготовче судове засідання призначено на 15 год. 30 хв. 26.02.2025.

В підготовчому судовому засіданні 26.02.2025 головуючим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_29 заявлено самовідвід, який за допомогою АСДС передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_30 .

28.02.2025 суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_31 задоволено самовідвід судді указаного суду ОСОБА_29 .

Таким чином, на даний час підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України в Уманському міськрайонному суді Черкаської області не проведено.

Вказане унеможливлює подання стороною обвинувачення клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Водночас, сторона обвинувачення вважає, що на дату звернення з зазначеним клопотанням, сукупності матеріалів, якими обґрунтовуються доводи даного клопотання, достатньо для прийняття вмотивованого рішення за клопотанням.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , способи вчинення та приховування кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, є необхідність у застосуванні у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на теперішній час жоден інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Необхідність у допиті свідків під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутня.

Таким чином, з урахуванням викладеного у сторони обвинувачення є об`єктивні підстави вважати, що у випадку не застосування у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу, останній матиме можливість незаконно впливати на свідків, а також на інших осіб, з метою схиляння їх до дачі неправдивих показань, таких, що не у повній мірі відповідають дійсності, їх зміні, відмови від них тощо, що унеможливить подальше встановлення істини у кримінальному провадженні.

На думку сторони обвинувачення, встановлено достатньо підстав для застосування у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки викладені вище обставини дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким чином, лише тримання під вартою без альтернативи внесення застави може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, описаним вище.

04.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах строку досудового розслідування, а саме до 02.05.2025 року, без визначення розміру застави.

Згідно положень ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується наступними зібраними доказами, а саме:

- рапортом оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про виявлення кримінального правопорушення від 22.07.2024;

- матеріали оперативного підрозділу УСР в Черкаській області ДСР НПУ, що отриманні на виконання доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України від 01.08.2024;

- матеріали оперативного підрозділу УСР в Черкаській області ДСР НПУ, що отриманні на виконання доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України від 02.08.2024;

- матеріали оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що отриманні на виконання доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України від 06.08.2024;

- матеріали оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що отриманні на виконання доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України від 08.11.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_32 від 02.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_33 від 13.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_34 від 18.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_35 від 16.08.2024;

- матеріали оперативного підрозділу УСР в Черкаській області ДСР НПУ, що отриманні на виконання доручення слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України від 07.11.2024;

- протоколом проведення тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2024, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді вилучено належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 0000068 від 07.02.2024;

- протоколом проведення тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2024, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді вилучено належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 0000041 від 29.01.2024;

- протоколом проведення тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2024, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді вилучено належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 0000818 від 22.05.2023;

- протоколом проведення тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2024, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді вилучено належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 000269 від 22.07.2024;

- ухвалою Київського апеляційного суду від 13.09.2024 про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №0000635 від 23.07.2024 інформації яка зафіксована у протоколах проведення НСРД, отриманих при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 29.01.2024;

- ухвалою Київського апеляційного суду від 13.09.2024 про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №0000635 від 23.07.2024 інформації яка зафіксована у протоколах проведення НСРД, отриманих при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000269 від 22.07.2024;

- ухвалою Київського апеляційного суду від 13.09.2024 про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №0000635 від 23.07.2024 інформації яка зафіксована у протоколах проведення НСРД, отриманих при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 07.02.2024;

- ухвалою Київського апеляційного суду від 13.09.2024 про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №0000635 від 23.07.2024 інформації яка зафіксована у протоколах проведення НСРД, отриманих при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000818 від 22.05.2023;

- висновком експерта КНДІСЕ МЮ України від 25.10.2024 №10037/24-36 за результатами проведення комісійної судової лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_36 №1322т/55/122/01-2024 від 12.03.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносного ОСОБА_37 №2030т/55/122/01-2024 від 09.04.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносного ОСОБА_38 №4414т/55/122/01-2024 від 14.06.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_12 №2422т/55/122/01-2024 від 24.04.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносного ОСОБА_14 №2399т/55/122/01-2024 від 23.04.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_11 № 1776т/55/122/01-2024 від 28.03.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії на території ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» №2023/т55/122/01-2024 від 09.04.2024;

- завіреною копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_11 №3724т/55/122/01-2024 від 29.05.2024;

- завіреною копією експерта КНДІСЕ МЮ України висновку лінгвістичної експертизи від 21.06.2024 №6113/24-36;

- завіреною копією висновку фоноскопічної експертизи від 26.07.2024 №СЕ-19-24/48655-ВЗ;

- іншими матеріалами досудового розслідування, у своїй сукупності.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів захисника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі кримінального провадження достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, за якою, до того ж, матеріали кримінального провадження за № 0000635 від 23.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України направлено для розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, але підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом судом не проведено.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Слідчий суддя вважав доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується громадянину України ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких, оскільки санкція ч. 1 ст. 255-2 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Вищевикладене свідчить також про те, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, а також усвідомлюючи можливість призначення такого виду додаткового покарання як конфіскація майна у разі визнання його винуватим, вживатиме заходів до відчуження належного йому майна на користь інших осіб.

Наявність достатніх майнових ресурсів, які він отримує у тому числі внаслідок вчинення кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, а також тісних зв`язків з організатором вказаної злочинної організації, а також інших її учасників додатково надасть йому можливість упродовж невизначеного періоду часу змінювати місце свого проживання та/або перебування, а також впливати на учасників кримінального провадження.

Вищевказані обставини, а також той факт, що підозрюваний має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дають підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховування від органів досудового розслідування та суду, в тому числі на території іншої країни з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи той факт, що наразі у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, проведенням військових дій країною агресором, частина території держави Україна є тимчасово окупованою, що додатково може дати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка непідконтрольна органам державної влади.

Ризик незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. З урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншими, у тому числі невстановленими на даний час особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа учасників злочинної організації можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі у організації, сприянні, підготовці та вчинення кримінального правопорушення у складі злочинної організації, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь, приховати організаторів, керівників та інших активних учасників вказаної злочинної організації, а також осіб, що протягом тривалого часу сприяли її безперешкодній діяльності на території України.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на теперішній час у кримінальному провадженні не проведено увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, а відтак наявний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може знищити, приховати або спотворити речі та документи, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім того, проведеним на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний під час вчинення кримінального правопорушення, з метою узгодження дій з реалізації злочинного плану діяльності злочинної організації, активно вживав заходів конспірації та приховування своєї діяльності.

Зокрема, він використовував мобільні термінали, інші електронні засоби, які за своїм функціоналом дозволяють спілкуватись шляхом направлення зображень і текстових повідомлень.

Вказані засоби зв`язку, як знаряддя злочину, містять докази протиправної діяльності підозрюваного та інших його співучасників, а тому, усвідомлюючи важливість доказового значення цих предметів для досудового розслідування, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний матиме можливість вжити заходів до їх приховання, знищення чи спотворення наявної у них інформації, у тому числі використовуючи можливість віддаленого керування інформацією, яка міститься у вказаних засобах зв`язку.

При цьому, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний може безперешкодно відвідувати місця вчинення кримінальних правопорушень, а також вживати заходів з приховування або знищення слідів вчинення кримінальних правопорушень тощо.

Поряд з цим, на теперішній час органом досудового розслідування ще не встановлені всі місця здійснення та підготовки до вчинення кримінального правопорушення іншими учасниками злочинного зібрання.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими співорганізаторами та учасниками злочинного зібрання, у тому числі з невстановленими на даний час особами, з метою недопущення викриття себе, як одного з активних учасників злочинного зібрання, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин готування та вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчинених у складі злочинного зібрання.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказаний ризик підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , а саме: вчиненням кримінальних правопорушень, із здійсненням низки узгоджених цілеспрямованих дій упродовж тривалого часу; продуманістю таких дій; цинічністю характеру протиправних дій, результатом яких було неконтрольоване організація, сприяння та участь учасниками злочинної сходки на території виправної колонії; ризиком завдання непоправної шкоди фізичному та психічному здоров`ю населення у період збройної агресії російської федерації; вчиненням кримінальних правопорушень у період запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя врахував стадію кримінального провадження, яка, безумовно, вказує на зменшення ризиків в провадженні. Але з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та ступеня ймовірності реалізації ризиків, про що обґрунтовано вище, слідчий суддя встановив, що докази та обставини, на які посилаються прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим клопотання підлягало задоволенню.

В сукупності із обставинами, які приведені вище, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою, без визначення застави, з урахуванням п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3