Номер провадження: 11-кп/813/889/25
Справа № 521/6537/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської обл. ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2024 якою було закрито к/п №0000123 від 26.01.2023 відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсоні, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зі слів неофіційно працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду були задоволені клопотання прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 та к/п №0000123 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було закрите на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинуваченого ОСОБА_9 було звільнено з-під варти в залі суду.

Копію ухвали разом із належним чином засвідченими матеріалами кримінального провадження визначено направити до ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській обл. для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Витрати на проведення експертизи визначено віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі відповідно до постанови слідчого СВП ВП №2 ХРУП ГУНП в Одеській області від 27.01.2023 визначено вважати повернутим законному власнику.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вказує на те, що судом 1-ої інстанції було допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність з огляду на такі обставини:

- у вказаному кримінальному провадженні була проведена судова товарознавча експертиза, за результатами проведення якої був складний висновок № 883/23 від 21.02.2023, тому суду належало стягнути витрати за проведення експертизи на рахунок судового експерта, а не на рахунок держави. Окрім того, зі змісту резолютивної частини ухвали не видається можливим зрозуміти кому саме повернуті речові докази.

- на підставі аналізу фактичних обставин кримінального провадження вбачається факт протиправного проникнення ОСОБА_9 до іншого володіння потерпілого ОСОБА_10 , що також було підтверджено обвинуваченим під час допиту у судовому засідання, що свідчить про наявність підстав для кваліфікації його дій за ч.1 ст. 162 КК України.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу від 16.09.2024 та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 у повному обсязі, водночас захисника ОСОБА_7 заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що вона вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на такі обставини.

Відповідно до правового висновку, який викладений у постанові Об`єднаної палати ККС у складі ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 (провадження №51-2555кмо24) якщо діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії обвинуваченої особи підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, пов`язаного із проникненням у приміщення МАФУ магазину «Есо» за адресою: м. Херсон, перехрестя вул. Комкова та Стрітенська.

Частиною 3 ст. 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 162 КК України, дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до до іншого володіння особио особи, як це встановлено судом 1-ої інстанції у цьому провадженні.

Згідно зі ст.12 Загальної декларації прав людини, яку прийнято і проголошено Резолюцією 217 А (Ш) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.48, «…ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла… Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань».

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

За встановлених обставин, встановивши, що ОСОБА_9 усвідомлював, що приміщення магазину, до якого він протиправно проникав з метою вчинення крадіжки, перебуває у володінні іншої особи внаслідок чого на час проникнення у нього не було законних підстав та дозволу на вторгнення до такого приміщення, не перекваліфікував дії ОСОБА_9 на ч. 1 ст. 162 КК України та дійшов передчасного висновку про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зазначені обставини стали наслідком неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, незастосування закону, який підлягав застосуванню, а також призвели до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що, як наслідок, позбавило суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та є підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.п. 3 та 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За приписами ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частина 1 ст. 415 КПК України встановлює вичерпний перелік обставин, які є підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, при цьому, зазначений перелік не містить можливості призначення нового судового розгляду у разі безпідставного висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Разом із тим, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, враховуючи те, що допущені судом 1-ої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень, колегія суддів вважає за необхідне, застосовуючи в даному випадку аналогію закону та засаду законності, ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Частинами 2 та 3 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду 1-ої інстанції при новому розгляді.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_11 підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 24, 284, 314, 370, 404, 405, 407, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської обл. ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2024 якою було закрито к/п №0000123 від 26.01.2023 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння скасувати.

Призначити новий розгляд к/п №0000123 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3