УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/558/25

Провадження № 1-кс/486/125/2025

16 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянула клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2025 року за №0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2025 року старший слідчий СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 березня 2025 року за №0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучене 28 березня 2025 року майно, а саме, транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «І 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 .

В провадженні слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 клопотання перебуває з 14 квітня 2025 року.

Клопотання старший слідчий мотивує тим, що СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 28 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 березня 2025 року в Миколаївській області, Вознесенського району, м. Південноукраїнськ, по вул. Європейській, 17 (прибудинкова територія) водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , під керуванням автомобіля марки «Hyundai», моделі «I20», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по прибудинковій території 28 березня 2025 року о 11:40 год. допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раптово вийшов на проїзну частину із-за припаркованого автомобіля, зправа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Hyundai». Внаслідок ДТП малолітній пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки.

28 березня 2025 року в період часу з 12:05 год. по 15:17 год. проведено огляд місця ДТП за адресою: двір буд. 17 по вул. Європейська в м. Південноукраїнськ, Миколаївської області в ході якого зафіксовано обстановку на місці події, розташування транспортних засобів, відносно один одного, меж проїзної частини та нерухомих об`єктів з метою об`єктивного встановлення всіх обставин за яких відбулось ДТП та вилучено транспортний засіб за часті якого відбулась подія: марки «Hyundai», моделі «І 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_4 , котрий поміщено на території майданчика ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Даний транспортний засіб було визнано речовин доказом, з метою його збереження як речового доказу, необхідно накласти на нього арешт.

Враховуючи, що наявні всі законні підстави для накладення арешту на вилучене майно з метою збереження їх, як речових доказів, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, майно має сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, а також враховуючи те, що під час подальшого експлуатації даного транспортного засобу до завершення проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, він може бути відчужений, знищений або зазнати конструктивних змін у наслідок капітального та поточного ремонтів в ході обслуговування, в тому числі пов`язаних з амортизаційним зносом частин, вузлів та агрегатів транспортного засобу в наслідок його звичайної експлуатації, що може негативно відбитися на ході та результатах досудового розслідування. Просив накласти арешт на вищезазначене майно.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.

Власник майна в судовому засіданні просив вирішити питання про передачу йому під зберігальну розписку речовий доказ належний йому автомобіль, оскільки він опікується відносно своєї матері, яка є людиною похилого віку, інвалідом, хворіє та потребує допомоги в медичних установах за межами міста Південноукраїнська.

Заслухавши прокурора та власника майна, дослідивши докази, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 внесені відомості за ч. 1 ст.286 КК України. Короткий виклад обставин: 28 березня 2025 року в Миколаївській області, Вознесенського району, м. Південноукраїнськ, по вул. Європейській, 17 (прибудинкова територія) водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , під керуванням автомобіля марки «Hyundai», моделі «I20», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по прибудинковій території 28 березня 2025 року о 11:40 год. допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раптово вийшов на проїзну частину із-за припаркованого автомобіля, зправа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Hyundai». Внаслідок ДТП малолітній пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки.

Відповідно до постанови від 28 березня 2025 року, досудове розслідування здійснює група слідчих в складі - ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно постанови від 30 березня 2025 року визначено групу прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, серед яких ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 березня 2025 року в період часу з 12:05 год. по 15:17 год. проведено огляд місця ДТП за адресою: двір буд. 17 по вул. Європейська в м. Південноукраїнськ, Миколаївської області в ході якого зафіксовано обстановку на місці події, розташування транспортних засобів, відносно один одного, меж проїзної частини та нерухомих об`єктів з метою об`єктивного встановлення всіх обставин за яких відбулось ДТП та вилучено транспортний засіб за часті якого відбулась подія: марки «Hyundai», моделі «І 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_4 , котрий поміщено на територію майданчика ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Постановою від 28 березня 2025 року, вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, визнано речовим доказом.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказане майно є доказом кримінального правопорушення, і внаслідок не накладення арешту може бути передано, знищено або зазнати змін внаслідок ремонту.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому необхідно зауважити, щодо завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Суд не приймає до уваги клопотання власника майна про передачу йому під зберігальну розписку належного йому автомобіля, з наступних підстав.

Зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом. Враховуючи кваліфікацію статті КК України, за якою внесено відомості до ЄРДР, досудового розслідування яких вимагає проведення кримінальністичних експертиз щодо дослідження транспортних засобів. В даному випадку матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо їх проведення. До того ж доказів того, що матір власника майна є особою з інвалідністю та потребує проходження лікування за межами міста, слідчому судді не надано.

Враховуючи, що транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «І 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом, який може містити сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз, а також існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він може бути відчужений, знищений або зазнати конструктивних змін унаслідок капітального та поточного ремонтів в ході обслуговування, в тому числі пов`язаних з амортизаційним зносом частин, вузлів та агрегатів транспортного засобу внаслідок його звичайної експлуатації, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання, накласти арешт на вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 28 березня 2025 року автомобіль марки «Hyundai», моделі «І20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщено на територію майданчика Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вилучене майно залишити на зберіганні в Відділенні поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1