Номер провадження 1-кп/243/930/2025
Номер справи 243/5572/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 16 » липня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000629, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури 25 червня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09 квітня 2025 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 частина 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі статей 75,76 КК України звільнений від відбування покарання, з випробуванням на строк один рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час судового розгляду кримінального провадження.

ОСОБА_4 , діючи умисно, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (із подальшими змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із подальшими змінами та доповненнями), Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (із подальшими змінами та доповненнями), вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин:

У невстановлені в ході судового розгляду кримінального провадження дату та час, але не пізніше 10 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини наркотичного засобу, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) з метою зберігання та подальшого збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи їх настання, за невстановлених слідством обставин придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) після чого переніс її до своєї адреси мешкання ( АДРЕСА_2 ), де розфасував та заховав для подальшого зберігання з метою збуту.

10 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, попередньо домовившись про продаж особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) з «оперативним покупцем» ОСОБА_7 , який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, та о 11 годині 58 хвилин отримав від нього грошові кошти у сумі 1200 гривень.

10 квітня 2025 року о 12 годині 03 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), взяв її частину із схованки та почав зберігати при собі.

Того ж дня, 10 квітня 2025 року, о 12 годині 04 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 25, 26, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 530-v від 22 грудня 2006 року, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, незаконно збув ОСОБА_7 один паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,0543 г., яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

05 травня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), взяв її частину із схованки за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 та почав зберігати при собі з метою збуту.

Того ж дня, 05 травня 2025 року, о 17 годині 47 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збув (продав) на загальну суму 800 грн. оперативному покупцю один паперовий згорток з порошкоподібною речовиною бежевого кольору всередині, масою 0,0435 г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,0353 г., який було вилучено працівниками поліції у останнього 05 травня 2025 року.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 307 частиною 2 КК України незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно.

15 липня 2025 року між Прокурором Відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 частиною 2 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією усього приналежного майна. За сукупністю вироків, у відповідності до частини 1 статті 71, частини 3 статті 78 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком не відбутої частини покарання, призначеного на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2025 року позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією усього приналежного майна.

Згідно наданої угоди Прокурор Відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 307 частина 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 частиною 2 КК України, у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією усього приналежного майна. За сукупністю вироків, у відповідності до частини 1 статті 71, частини 3 статті 78 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком не відбутої частини покарання, призначеного на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2025 року позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією усього приналежного майна.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, в обсязі підозри, та пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, та просив призначити йому узгоджену міру покарання, зазначив, що будь-якого тиску на обвинуваченого вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в його присутності, просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 частина 2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 307 частина 2 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Як вказано у ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно абз.3 п.25 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.

У відповідності до частини 3 статті 78 КК України « У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.»

На підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2025 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 185 частина 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк один рік.

Отже, при визначенні остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного у даному кримінальному провадженні, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

05 травня 2025 року ОСОБА_4 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Заводського районного суда міста Кам`янського Дніпропетровської області від 07 травня 2025 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого в подальшому продовжувалася.

Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавлення волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за Висновком № СЕ-19/105-25/3585-НЗПРАП від 16 квітня 2025 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року складають 1782 грн 80 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за Висновком № СЕ-19/105-25/4449-НЗПРАП від 06 травня 2025 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року складають 1782 грн 80 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 15 липня 2025 року між Прокурором Відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000629, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 частина 2 КК України.

Призначити ОСОБА_8 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією усього приналежного майна.

За сукупністю вироків, у відповідності до частини 1 статті 71, частини 3 статті 78 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком не відбутої частини покарання, призначеного на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2025 року позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією усього приналежного майна, з ізоляцією засудженого та поміщенням його до Кримінально виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 05 травня 2025 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_8 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою в Державній установі « Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-25/3585-НЗПРАП від 16 квітня 2025 року у розмірі 1782 грн 80 коп ( одна тисяча сімсот вісімдесят дві грн. 80 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-25/4449-НЗПРАП від 06 травня 2025 року у розмірі 1782 грн 80 коп ( одна тисяча сімсот вісімдесят дві грн. 80 коп).

Речові докази по справі: одну банкноту Національного банку України номіналом у 200 гривень серії ЄЕ 6169925, мобільний телефон «MEIZU» в корпусі золотистого кольору, в середині якого встановлена сім- картка оператора мобільного зв`язку з № НОМЕР_2 з карткою пам`яті «Kindmax» ємністю 4 Гігібайти Micro SD HC, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 06 травня 2025 року, що зберігається у Камері схову Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Академічна, будинок №25 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України конфіскувати на користь держави.

Речові докази по справі: 98 ( дев`яносто вісім) одиниць однакових листівок з написом «Магазин «Тройка», загальний зошит «copybook spring барви природи» у клітинку 96 аркушів, які залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000629, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 06 травня 2025 року, що зберігається у Камері схову Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, будинок №25 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1