Провадження № 1-кп/638/1775/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 17 лютого 2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 17 лютого 2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення справи відносно ОСОБА_5 до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складено відповідно до норм КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених ч.3 п.п. 1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Потерпілий подав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

З урахуванням думку сторін, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання від обвинуваченого та захисника не надходило клопотань про розгляд кримінального провадження колегіальним складом суду, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілий, захисник та обвинувачений.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив аналогічний злочин, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п?ятнадцяти років із конфіскацією майна, не має постійного місця мешкання, не має міцних соціальних зв?язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України; зважаючи, що причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі і показами свідків та потерпілого, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не має постійного джерела прибутку, не має постійного місця мешкання, не має міцних соціальних зв?язків, у зв?язку з чим ОСОБА_6 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість та недоведеності ризиків та просила обрати відносно ОСОБА_5 більш м?який запобіжний захід.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, захисника, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 травня 2025 року року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 08 травня 2025 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжким злочинорм.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селі Довгеньке, Ізюмського району, Харківської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Барвінківського райсуду Харківської області від 22.12.2016 за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою : АДРЕСА_2 .

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризики, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, які на даний час ще не допитані, вчинення нового злочину чи продовження кримінальних правопорушень в яких обвинувачується, та у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати.

При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, оскільки на даний час судом ще не допитані всі свідки.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Разом з цим, суд зауважує, що стороною обвинувачення у ході підготовчого судового засідання не доведені ризики знищити, сховати або спотворити будь-які із доказів, оскільки досудове розслідування завершено.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження.

З огляду на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд відповідно до пункту 1 частини 4 статті 182 КПК України, не визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000240 від 17 лютого 2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 годин 00 хвилин 09 червня 2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 07 серпня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою та відмови у зміні запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1