Провадження № 1-в/638/31/25
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду міста Харкова надійшло подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, що 05.09.2024 року до Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області відносно громадянина ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року. Вирок набрав законної сили 26.03.2024 року.

На підставі ст. 76 КК України, па засудженого були покладені паступні обов?язки: 1) періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробапі; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну, місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжужати за межі України без погодження з уповноваженим органом з цитать пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

13.09.2024 року засудженій особі було роз?яснено покладені на неї судом обов?язки.

27.11.2024 року Ізюмському РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області стало відомо, що вказаний громадянин 10.09.2024 року був засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 357 ч. 1, ст. 185 ч. 4, ст. 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 11.10.2024 року.

З 06.12.2024 року ОСОБА_5 утримується в Державній установі «Олексїївська виправна колонія (№25)».

Отже, стосовно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року рішення не було прийняте.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який було не відомо суду, що постановив останній за часом вироку, суд за місцем виконання вироку, зобов?язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Таким чином, орган пробації просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В судове засідання представник органу пробації не з`явився, про розгляд повідомлявся.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, просив визначити виконання зазначених вироків самостійно.

Засуджений проти задоволення подання не заперечував.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку передбаченого п.11 ч.1 ст.537 подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Вирок набрав законної сили 26.03.2024.

Також вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Вирок набрав законної сили 11.10.2024.

Зі змісту вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,були вчинені ОСОБА_4 21.08.2023 та 25.08.2023, тобто до постановлення відносно нього вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024.

Як вбачається з роз`яснень, які викладені в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Положеннями статті 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

В той же час, призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таке тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком (Постанова ОП ККС від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 (провадження № 51-3600кмо20))

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 (справа №754/2749/17), у якій сформульовано висновок щодо застосування норми права, передбаченої у ч.4 ст.70 КК України, і вказано, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Також правова позиція щодо незастосування положень ч.4 ст.70 КК України викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 (справа № 165/1919/15-к) та від 04.12.2018 (справа №186/1749/16-к).

За наведених вище обставин суд дійшов висновку необхідність виконання самостійно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 та вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.392, 395, 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:

Подання начальника Ізюмського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Визначити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за наявності кількох вироків: вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 та вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 та вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1