В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі, у тому числі у режимі відеоконференції з обвинуваченим, кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003228 від 15.10.2024 та № 0003613 від 20.11.2024, які ухвалою суду від 09.01.2025 об`єднані в одне провадження стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-05.09.2014 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190 КК України до 6 місяців арешту. На підставі ст. 75 КК України звільнений із іспитовим строком 1 рік. 3а ч. 1 ст. 185 КК України до 15 діб арешту. На підставі п. а ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання у виді арешту;

-05.12.2014 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, яке відбуто;

-05.12.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців;

-20.10.2022 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 10 місяців. 20.09.2024 звільнений у зв`язку із відбуттям покарання,

-15.05.2025 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.10.2024 близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_10 перебував поблизу приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_10 , скориставшись тим, що продавець кіоску вийшла з приміщення, яке закривалося на замок та не мало вільного доступу сторонніх осіб, на вулицю до торгової вітрини та залишила двері не зачиненими на запираючі присторії, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, у зазначений день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до дверей та зайшов до приміщення кіоску, таким чином незаконно проник до нього.

У подальшому ОСОБА_12 , оглянувши приміщення кіоску, біля вітрини виявив пластиковий контейнер, що слугує касою для зберігання коштів від продажу продуктів, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 9 800 гривень, що належать ФОП ОСОБА_8 , які таємно викрав.

Утримуючи при собі викрадені кошти, ОСОБА_10 із місця вчинення злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 9 800 гривень.

Такі дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Крім того, 18.11.2024 приблизно о 14 годині 59 хвилин ОСОБА_10 приїхав на таксі за адресою: АДРЕСА_3, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з першого під`їзду даного будинку, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_10 , скориставшись тим, що вхідні двері даного під`їзду відчинені та за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, у зазначений день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до сходинкового проходу, під яким зберігався електросамокат торгівельної марки «Хіаоmі», моделі «М360» (МіJiа Еlесtгіс Sсооtег М365), вартістю 8 352 гривні 44 копійки, що належить ОСОБА_9 , та вивів його з указаного під`їзду, завантажив до таксі, на якому приїхав, таким чином, викравши його.

Вказані дії ОСОБА_10 органом досудвого розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою суду від 09.01.2025 кримінальні провадження № 0003613 від 20.11.2024 та № 0003228 від 15.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, об`єднано в одне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

ОСОБА_10 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, заперечив обставини, зазначені в обвинувальних актах, посилаючись на свою непричетність до вчинення вказаних злочинів із посиланням на ст. 63 Конституції України. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений також не визнав.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_10 своєї винни у вчиненні кримінальних правопорушень, його вина підтверджується сукупністю доказів, які безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілих, свідків та письмовими документами.

По епізоду крадіжки майна за 14.10.2025 вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка є ФОП і здійснює торгівлю у кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_2 , про те, що близько двох місяців тому о 19 годині до неї зателефонувала продавець, яка повідомила, що коли вона вийшла з кіоску до вітрини, було викрадено виручку. По камерам відеоспостереження виявили особу, яка взяла гроші з лотка, що стояв ліворуч від віконечка кіоску. Зазвичай сума виручки за день складає близько 10 тисяч готівкою і стільки ж по терміналу, що продавець обліковує у кінці робочого дня. 14.10.2025 ОСОБА_13 нарахувала 9 800 грн виручки, без урахування дрібних купюр по 10 і 20 грн. Для з`ясування конкретної суми викрадених коштів організовано проведення ревізії шляхом порівняння залишків товару з чеками на їх закупівлю та встановлено, що сума викрадених гроших коштів становить 9 800 грн, про що складено відповідний письмовий документ. Потерпіла зазначила, що веде бізнес сама, звітність складає щоквартально. При визначенні міри покарання щодо обвинуваченого покладалася на розсуду суду;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , працюючої продавцем у ФОП ОСОБА_8 , яка зазначила, що 14.10.2024 вона торгувала у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . Близько 19 години вийшла з кіоску, щоб поправити вітрину, повернувшись виявила, що його вхідні двері відкриті. При проведенні розрахунку з покупцем свідок помітила, що немає чим давати решту, оскільки у місці зберігання грошей виручка відсутя, про що відразу повідомила ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місяця події від 14.10.2024 та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що місцем події є приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід до кіоску здійснюється через мателеві двері позаду нього, які на момент огляду відчинені. При вході до приміщення ліворуч виявлено ящики з товаром та дерев`яні полиці. Навпроти вхідних дверей на стіні з торгівельним віконцем є дерев`яний прилавок із вагами та контейнером із грошовими коштами, праворуч від якого також розташовано ящик із товаром. Потерпіла вказала на пластиковий контейнер на торгівельному прилавку, з якого невідомий чоловік викрав грошові кошти у сумі 9 800 грн (том 1 а.с. 88-91);

- витягом про інвентаризацію станом на 14.10.2024 кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що станом на 14.10.2024 отримано готівкою 9 800 грн, через термінал 6 359,40 грн, загальна сума коштів складає 16 159,40 грн та встановлено зникнення готівкових грошових коштів у сумі 9 800 грн, довідкою вартості викраденого товару (том. 1 а.с. 93, 104-106);

- копією витягу № 10566 від 09.11.2021 із реєстру податків єдиного податку, з якого вбачається що фізична особа-підприємець ОСОБА_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 94);

- паспортом прив`язки тимчасового кіоску продовольчих товарів із виконанням благоустрою прилеглої території, затвердженого директором департаменту містобудування та земельних відносин міської ради, з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_8 здійснює свою діяльність із роздрібної торгівлі фруктами і овочами у спеціалізованих магазинах, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , по спрощеній системі оподаткування з 01.12.2021 (том 1 а.с. 95-100);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15.10.2024 із фототаблицями до нього, з якого вбачається, що старшим слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області о 16 годині 15.10.2024 за адресою: м. Житомир, вул. Л. Українки, 17, затримано ОСОБА_10 . Під час обшуку у затриманого виявлено та вилучено куртку чорного кольору з надписом на внутрішній частині «THE NORTH FACE Califomia Heritage Since 1966», на зовнішній правій стороні якої також міститься надпис «THE NORTH FACE» (том 1 а.с. 109-115);

- відтвореними відеозаписами з місця події та протоколом огляду предмету від 16.10.2024, в якому зазначено, що оглянуто відеозапис із камер спостереження КП «Безпечне місто», що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Малікова, які записані на диск DVD-R формату. З відеозапису вбачається, що о 18 год. 40 хв. 14.10.2024 невідомий чоловік, на вигляд 25-30 років, худорлявої тілобудови, одягнутий у речі чорного кольору заходить до кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_2, де перебуває декілька хвилин та виходячи з нього, щось ховає у кишеню (том 1 а.с. 127-133, том 2 а.с. 5-9).

- відтвореними відеозаписами з місця події та протоколом огляду предмету від 16.10.2024, з якого вбачається, що оглянуто фотозображення з відеозапису з камери внутрішнього відеоспостереження з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_2. Із фотозображення № 2 вбачається, що о 23 год. 42 хв. 14.10.2024 невідомий чоловік, на вигляд 25-30 років, худорлявої тілобудови, одягнутий у чорну куртку, яка на спині має напис білим кольором «THE NORTH FACE».

На фотозображеннях № № 4, 5, 6 зафіксовано, що 14.10.2024 о 23 год. 42 хв. 24, 25 сек. ОСОБА_10 , якого ідентифіковано за рисами обличчя та курткою, правою рукою бере грошові кошти та рухається на вихід із кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розміщений за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 137-138).

Суд звертає увагу на те, що вказані ведео- та фото підтверджують причетність до вчинення крадіжки ОСОБА_10 , про що свідчить збіг верхнього одягу, в який він одягнений під час вчинення злочину із речами, які вилучені у нього працівниками поліції при затриманні, зокрема, куртка чорного кольору з надписом на зовнішній правій стороні «THE NORTH FACE» (а.с. 135-136).

Крім того, судом по даному епізоду досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003228 від 15.10.2024 про внесення за заявою ОСОБА_8 по даному факту відомостей із правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України (том 1 а.с. 84);

- рапорт чергового Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про надходження 14.10.2024 о 18:55 год. повідомлення зі служби 102 про те, що 14.10.2022 о 18:54 за адресою: АДРЕСА_2 невідома особа таємно викрала з каси магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» близько 10 000 грн (том 1 а.с. 86);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.10.2024, в якій ОСОБА_8 повідомила, що близько 19 год. 14.10.2024 невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , таємним шляхом вільно доступу викрала з кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2» 9800 грн (том 1 а.с. 87);

- рапорт о/у ВКП Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_14 , про те, що ним методом особистого пошуку, шляхом перегляду відеозапису з камери відеоспостереження, у місці вчинення злочину встановлено особу злочинця - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким він знайомий особисто, оскільки останній вже притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні правопорушення (том 1 а.с. 108);

- рапорт о/у ВКП Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_15 , про те, що в ході оперативно-розшукових заходів та перегляду камер відеоспостереження встановлено, що до скоєння злочину причетний ОСОБА_10 (том 1 а.с. 124);

- рапорт о/у Жутомирського РУП ГУНП в Житомирській області про те, що в ході проведення оперативно розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_10 користується мобільним терміналом оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 та ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 (том 1 а.с. 139);

- постанови та протоколи про зняття показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, а саме камер відеоспостереження, що знаходяться у володінні ФОП ОСОБА_8 та КП «Безпечне місто» від 15.10.2024 (а.с. 120, 121, 125, 126);

- довідку УОТЗ ГУНП в Житомирській митниці за результатами аналізу наданої на інформації за період часу з 17 по 23 год 14.10.2024 щодо встановлення місцезнаходження користувача абонентських номерів із фіксацією адрес базових станції по руху.

По епізоду крадіжки майна від 18.11.2024 вина ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який зазначив, що протягом року він залишав свій електросамокат чорного кольору з синіми ручками на першому поверсі під`їзду будинку, в якому він проживає, по АДРЕСА_3 . На даному самокаті він давав змогу покататися всім охочим на вул. Михайлівській. У листопаді 2024 року з камер відеоспостереження встановлено, що його викрав ОСОБА_10 , якого він бачив у під`їзді будинку напередодні у стані наркотичного сп`яніння. Про виявлення даної крадіжки було повідомлено поліцію та надано відеозапис із камер відеоспостереження ОСББ. Щодо міри покарання обвинуваченого потерпілий покладався на розсуд суду.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що працює таксистом. 18.11.2024 отримав замовлення за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 39, замовник попросив почекати його біля магазину «Віктор». Приїхавши за місцем виклику, хлопець, який викликав таксі, попросив заїхати на вул. С. Бандери, де він зайшов у під`їзд будинку. Через 5-10 хвилин ОСОБА_10 вийшов із під`їзду, відкрив багажник і щось туди поклав. На автовокзалі пасажир попросив звернути на вулицю Степана Бандери, не доїхавши до Східної. Після виходу з автомобіля останній дістав із багажнику самокат, на якому поїхав у невідомому напрямку.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який надав показання про те, що 18.11.2024 йому зателефонував потерпілий ОСОБА_9 та повідомив, що їхав у ліфті з невідомим чоловіком у стані наркотичного сп`яніння, попросив подивитися по камерам відеоспостереження, що дана особа робила у під`їзді. 19.11.2024 потерпілий помітив зникнення самокату. Переглянувши відеозаписи встановлено, що самокат викрала та сама особа, яка напередодні була у підїзді, зовні схожа на ОСОБА_10 . Як особа, яка є володільцем камер відеоспостереження ОСББ, він надав їх працівникам поліції;

- роз`ясненнями висновку судової товарознавчої експертизи № 1122/24-25 від 24.12.2024 експертом ОСОБА_19 , викликаним за клопотанням сторони захисту, який підтримав свій висновок та зазначив, що оцінку електросамоката проведено по документам без дослідження самого об`єкта, відповідно до фабули постанови, в якій зазначено термін експлуатації самокату, який придбаний у 2023 році за 16 тисяч гривень. Від вартості нового самокату відраховано суму зносу 15%, оскільки термін експлуатації є незначним, наявні потертості, перебував у справному стані. Документів саме на цей самокат, зокрема, щодо права власності на нього, йому не було надано, натомість методики дозволяють зробити висновок за вихідними даними, зазначеними у постанові слідчого, яких було достатньо;

- протоколом огляду місця події від 19.11.2024 із фототаблицею до нього, в якому зазначено про огляд під`їзду по АДРЕСА_3, під час якого ОСОБА_9 вказав місце зберігання електросамокату (том 1 а.с. 163-164);

- протоколом огляду предмету від 05.11.2024, під час якого на комп`ютері оглянуто на електронному сайті через браузер «Електросамокат Elektric Scooter M365» та фотозображення з його характеристиками;

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1122/24-25 від 24.12.2024, згідно з яким вартість електросамокату марки «Xiaomi» моделі «М360» із урахування відсотку втрати якості, станом на 19.11.2024 складає 8 352, 44 грн (том 1 а.с. 169-172);

- протоколом огляду місця події від 15.04.2025 із фототаблицями до нього, наданим на виконання судового доручення від 18.03.2025, за участю потерпілого, який показав місце та вказав обставини повернення йому самокату. Камери спостереження на місці відсутні, контактних даних особи, яка повернула самокат немає.

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.03.2025, їх описом, протоколом огляду предмету щодо відеозаписів із камер спостереження по вул. С. Бандери, 18 у м. Житомирі, надані членом правління ОСББ «Моя оселя 18» ОСОБА_18 , які визнано речовими доказами постановою прокурора від 05.03.2025;

- отриманим під час тимчасового доступу на підставі ухвали суду від 28.02.2025 до відеозапису з камер спостереження, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, які перебувають у володінні ОСББ "Моя оселя 18", зафіксовано факт здійснення крадіжки електросамоката від 18.11.2024, що належить ОСОБА_9 .

Окрім цього по даному епізоду крадіжки майна судом досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0003613 від 20.11.2024, згідно з яким за даним фактом внесено відомості із правовою кваліфікацією ч. 4 ст.185 КК України (том 1 а.с. 160);

- рапорт о/у Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області про отримання повідомлення зі служби 102 про вказану подію (том 1 а.с. 161);

- протокол прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення від 19.11.2024 (том 1 а.с. 162);

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності переконливості перед судом, у межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення письмові докази, здобуті у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, порушень вимог статтей 87 та 99 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено та стороною захисту не доведено, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами, оскільки вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, як і інших обставин, які мають для цього значення.

Положеннями ч. 2 ст. 92 КПК України, ч. 3 ст. 99 КПК України передбачено, що обов`язок доказування належності і допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Отже, надані прокурором письмові матеріали, що мають доказове значення в розумінні ст. 84 КПК України, підтверджують вину обвинуваченого та доводять фактичні обставини кримінальних правопорушеннь у межах висунутого обвинувачення, встановлені безпосередньо у судовому засіданні, а тому суд їх вважає належними і допустимим та покладає в обґрунтування вироку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Згідно зі ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості відеозапису з камер відеоспостереження ОСББ «Моя оселя 18» суд відкидає, оскільки на виконання ухвали суду від 28.02.2025 про надання тимчасового доступу до відеозапису з камер спостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_3, які перебувають у володінні ОСББ "Моя оселя 18", вказаний доказ здобуто у належний та передбачений КПК України спосіб.

Твердження адвоката ОСОБА_11 щодо неналежного підтвердження суми викраденого майна з кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2» ФОН ОСОБА_8 , суд відхиляє, оскільки форма наданих на підтвердження даного факту документів, а саме витягу про інвентаризацію станом на 14.10.2024 та довідки щодо вартості викраденого товару не змінюють суті та змісту цих документів, відомості зазначені у них не спростовані іншими дослідженими в ході розгляду справи доказами, натомість підтверджені встановленими судом обставинами щодо проведеної інвентаризації, зокрема, показаннями потерпілої та свідка.

Сума матеріальних збитків, заподіяних кримінальними правопорушеннями, які вчинив ОСОБА_10 , встановлена з достовірних джерел доказування та не впливає на кримінально-правову кваліфікацію злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, зважаючи на те, що обвинуваченому не інкриміновано кваліфікуючих ознак, пов`язаних із розміром викраденого майна.

За вказаних обставин, вирішуючи питання про застосування положень ст. 87 КПК України щодо недопустимості доказів, на які посилався захисник обвинуваченого, зокрема, диску з відеозаписом та документів на підтвердження вартості викраденого майна, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у нормативно-правових актах, що вказані у цій статті.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази докази, суд вважає, що вони містять фактичні данні, що є достатніми та беззаперечними, отримані з дотриманням встановленого порядку, мають доказове значення для кримінального провадження та належать до обставин, які підлягають доказуванню, не ґрунтуються на доказах, що визнані судом недопустимими та не отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а відтак є належними та допустимими.

Частиною 5 ст. 364 КПК України, що регулює проведення судових дебатів, зазначено, що якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, після закінчення якого знову відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин. Інших підстав для відновлення стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами, зокрема, розгляд клопотань та заяв кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

З огляду на наведене, суд відхиляє заявлене під час судових дебатах клопотання обвинуваченого про повернення кримінальних проваджень на досудове розслідування.

Враховуючи досліджені під час розгляду кримінального провадження письмові документи, показання потерпілих і свідків, суд критично оцінює показання обвинуваченого, надані під час розгляду справи, які є непереконливими, викликають сумніви в їх істинності та правдивості, тому невизнання ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд розцінює як обрану ним захисну позицію з метою уникнення відповідальності та покарання.

Даних, передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стосовно допитаних потерпілих і свідків сторони обвинувачення, стороною захисту для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх, суду не надано.

При ухваленні вироку, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ), вважає за необхідне застосувати як джерело права практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 ЄСПЛ наголошує про те, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні та зіставленні всіх фактичних обставин кримінального провадження, керуючись законом та правосвідомістю, оцінюючи кожний доказ із точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - їх достатності та взаємозв`язку у відповідності до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викраденння чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у тому числі поєднане з проникненням в інше приміщення.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. п. 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що відповідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, є умисним тяжким злочином проти власності.

Крім того, суд бере до уваги обставини, характер та ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_10 , відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має незняті та непогашені судимості, схильний до вчинення злочинів, не працює, неодружений, дітей не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, характеризується негативно, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває.

Водночас суд критично ставиться до невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення та не усвідомив соціального негативу вчинених кримінальних правопорушень

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 , недієвість раніше застосованих заходів примусу, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи позицію державного обвинувача та зважаючи на безальтернативний характер санкції ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті.

На переконання суду, саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 у межах даного кримінального провадження щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який скасовано ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05.12.2024 та застосовано щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.12.2024 із визначенням застави.

Ухвалою від 12.12.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки відомості про те, що ОСОБА_10 затриманий на виконання ухвали Житомирського апеляційного суду від 05.12.2024 відсутні, оскільки останній затриманий по іншому кримінальному провадженню та перебував під вартою у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 у період з 15.10.2024 по 17.10.2024 у межах даного кримінального провадження підлягає зарахуванню у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку, що одному дню попереднього увязнення відповідає однин день позбавлення волі.

Із протоколу затримання особи від 19.11.2024 вбачається, що ОСОБА_10 затриманий на підставі ст. 208 КПК України у межах іншого кримінального провадження (внесене до ЄРДР за № 0002628 від 19.11.2024).

Окрім того застосований до ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який діяв із 18.10.2024 по 18.11.2024 також підлягає зарахуванню у строк відбування покарання на підставі ч. 7 ст. 72 КК України із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Зважаючи на п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами покарань», вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2025, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який набрав законної сили 16.06.2025, слід виконувати самостійно.

Дослідивши зміст позовної заяви потерпілої ОСОБА_8 , заслухавши думку сторін, враховуючи невизнання позову обвинуваченим та його захисником, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди, яка у добровільному порядку ОСОБА_10 не відшкодована, суд вважає за необхідне цивільний позов задовольнити та стягнути з останнього на користь потерпілої матеріальну шкоду у розмірі 9 800 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду від 17.10.2024 на речові докази підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого підлягають процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи, які складають 3 786 гривні 40 копійок.

Зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 України, та призначити покарання йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня взяття його під варту після звернення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення з 15.10.2024 по 17.10.2024 із розрахунку, що одному дню попереднього увязнення відповідає один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_10 перебування його під цілодобовим домашнім арештом у період із 18.10.2024 по 18.11.2024 із розрахунку, що 1 дню тримання під вартою відповідає 3 дні цілодобового домашнього арешту.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2025, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № 1122/24-25 від 24.12.2024 у сумі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 9 800 (дев`ять тисяч вісімсот) гривень матеріальної шкоди.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду від 17.10.2024, на куртку чорного кольору з надписом на внутрішній частині «THE NORTH FACE Califomia Heritage Since 1966», на зовнішній правій стороні якої також міститься надпис «THE NORTH FACE» - скасувати.

Речові докази:

- куртку чорного кольору з надписом на внутрішній частині «THE NORTH FACE Califomia Heritage Since 1966», на зовнішній правій стороні якої також міститься надпис «THE NORTH FACE» - повернути ОСОБА_10

- диск із відеозаписами події від 14.10.2024 із кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, диск із відеозаписом 14.10.2024 КП «Безпечне місто» та оптичний диск DVD-диск для лазерної системи зчитування, що містить 5 mp-файлів, на якому зафіксовано події від 18.11.2024 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя