Провадження №11-кп/801/843/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого

у режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2025, якою змінено запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000855 внесеному до ЄРДР 04.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою. Заставу в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, внесену за ОСОБА_8 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 20.06.2024, звернуто в дохід держави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу у якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2025, оскільки вона незаконна та необґрунтована.

Колегія суддів вислухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу задовільнити, та позицію прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Апеляційний суд розглядає справу відповідно до вимог ст. 404 КПК України, у межах, визначених апеляційною скаргою, перевіряючи законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення є

?законним, якщо воно ухвалене компетентним судом відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

?обґрунтованим якщо воно ухвалене на підставі належних і допустимих доказів, досліджених у судовому засіданні;

?вмотивованим якщо в ньому наведені фактичні підстави для висновків суду, мотиви відхилення доводів сторін і положення закону, якими керувався суд.

Дана ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2025 відповідає зазначеним критеріям.

Згідно з ч. 1 ст. 23 КПК України, суд оцінює докази на основі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом і власним внутрішнім переконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти України»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що для вирішення питання щодо можливої причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень здійснюється саме на виконання вимог п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому ч. 1 ст. 94 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів враховує, що ч. 1 ст. 91 КПК визначено перелік питань, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а статтею 92 КПК визначено обов`язок доказування зазначених обставин. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на цей час судове слідство не завершене, а тому вирішення зазначеного питання на цій стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наступне, що ОСОБА_8 є раніше судимим за ч. 2 ст. 185 КК України.

У квітні 2022 року він прибув для відбуття покарання до ДУ «Вінницька виправна колонія №86», а 24.11.2023 етапований до ДУ «Шепетівська виправна колонія №98».

Згодом, відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра, 31.01.2024 ОСОБА_8 було доставлено до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для участі у слідчих та процесуальних діях у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №?0000855 від 04.11.2022.

16.05.2024 був звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» після закінчення строку відбуття покарання за вироком суду.

Зазначене провадження стосується діяльності злочинної організації, в якій ОСОБА_8 , перебуваючи в умовах ізоляції, вже з листопада 2022 року до червня 2023 року, за даними слідства, у складі злочинної організації створеної ОСОБА_11 разом з іншими її учасниками, виконуючи відведену йому роль, згідно з єдиним та спільним планом вчинення злочинів, організував і реалізовував шахрайські схеми, спрямовані на заволодіння коштами громадян шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Тобто, навіть перебуваючи у місцях несвободи, обвинувачений здійснював злочинну діяльність разом з іншими співучасниками.

Особливої уваги заслуговує той факт, що після звільнення з ДУ «Київський СІЗО» 16.05.2024 у зв`язку із закінченням строку відбуття покарання за попереднім вироком, ОСОБА_8 не тільки не припинив своєї протиправної поведінки, а навпаки фактично продовжив її, порушуючи умови запобіжного заходу у вигляді застави, зокрема впливаючи на свідків у кримінальному провадженні, знову використовуючи набутий досвід для реалізації злочинних цілей.

Зокрема, перебуваючи у складі злочинної організації ОСОБА_8 вчинив наступні дії:

1.14.01.2023 ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами у сумі 3 015 грн., які належали ОСОБА_24 ;

2.05.04.2023 шляхом обману заволодів коштами у сумі 31 044,39 грн., які належали ОСОБА_25 ;

3.16.05.2023 шляхом обману заволодів коштами у сумі 49 594, 50 грн., які належали ОСОБА_26 ;

4.24.05.2023 заволодіння коштами в сумі 41 406 грн, що належали ОСОБА_27 ;

5.07.06.2023 заволодіння 15 000 грн, які належали ОСОБА_28 ;

6.27.06.2023 заволодіння коштами в сумі 41 160 грн, які належали ОСОБА_29 .

Усього, за встановлений період, учасники злочинної організації, в тому числі й ОСОБА_8 , шляхом обману заволоділи коштами потерпілих на загальну суму 181?219, 89 грн.

З наданих прокурором матеріалів встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2024 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 151 400 грн.

Даною ухвалою зазначено, що у разі звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням застави на останнього покладений, зокрема обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

З наданих матеріалів убачається, що свідок ОСОБА_30 звернулась до Вінницької обласної прокуратури із заявою про тиск з боку ОСОБА_8 , чим останній порушив обов`язок, покладений на нього ухвалою слідчого судді.

Колегія суддів також бере до уваги той факт, що під час розгляду даного клопотання в суді першої інстанції ОСОБА_30 підтримала обставин, які були викладені у повідомленні, адресованому до Вінницької обласної прокуратури. Сам обвинувачений також, не заперечував факту позапроцесуального спілкування з ОСОБА_30 , заперечуючи факт тиску не неї.

Отже, можна прийти до висновку, що в судовому засіданні був підтверджений факт порушення ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків застосованим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається у дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

При цьому ч. 10 ст. 182 КПК регламентовано, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що така поведінка ОСОБА_8 становить реальний ризик незаконного впливу на свідка з метою спотворення або знищення доказової бази у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на повноту, об`єктивність та неупередженість досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Доорсон проти Нідерландів» (заява №?20524/92, рішення від 26 березня 1996 року), держава зобов`язана забезпечити такий баланс між правами обвинуваченого та інтересами правосуддя, який, з одного боку, гарантує право на справедливий суд, а з іншого належним чином враховує необхідність захисту свідків від тиску, залякування або помсти. Суд зазначив, що: «інтереси свідків загалом, а особливо потерпілих, які дають свідчення, мають бути захищені від залякування. Держава повинна гарантувати, що їхня участь у судовому процесі не створює для них жодної небезпеки.»

У цьому контексті суд підкреслює, що згідно з принципами кримінального процесу, суд має обов`язок сприяти забезпеченню безпеки свідків та створенню умов для вільного і безперешкодного викладення ними своїх показань.

Також, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів участі у злочинній організації (ч.?2 ст.?255 КК) і шахрайстві шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (ч.?4 ст.?28, ч.?4 ст.?190 КК).

Це діяння мають значну суспільну небезпеку, спрямовані на підрив довіри до державних інститутів і завдають істотної шкоди як окремим громадянам, так і суспільству загалом.

Європейський Суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року також визнав, що суворість передбачуваного покарання є вагомим фактором при оцінці ризику втечі або рецидиву, оскільки саме ці ризики можуть обґрунтовувати застосування тримання під вартою.

Хоча сам по собі тяжкий кримінальний характер дій не є автоматичною підставою для ізоляції, у сукупності з іншими обставинами він може значно підвищувати ризики, які не здатні бути нейтралізовані щадними заходами.

ЄСПЛ також у своїх гідах стверджує, що будь-яке рішення про тримання під вартою має ґрунтуватися на принципі пропорційності: воно допустиме лише якщо менш суворі вжиття заходи не забезпечують мету утримання (наприклад, уникнення ризиків втечі, впливу на свідків або перешкоджання слідству) .

Таким чином, враховуючи соціальну небезпечність інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, підтверджені ризики процесуальних порушень, а також відповідну практику Європейського суду з прав людини, зміна обвинуваченому із запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним, належним та законним заходом, необхідним для захисту суспільних інтересів і забезпечення належного процесуального порядку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2025, якою обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000855 внесеному до ЄРДР 04.11.2022, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4