Кримінальне провадження №629/5117/24
Номер провадження 1-кп/629/52/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в:

У невстановлений судовим розглядом час, але не пізніше 19.04.2024 та у невстановленому судовим розглядом місці, у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи незаконно, тобто не маючи передбаченого законом дозволу, у металевій шафи, розташованій в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі № 18 в м. Лозова Харківської області, який перебуває у власності і фактичному користуванні останнього, зберігав одну ручну гранату Ф-1 та одну ручну гранату РГД-5 до 19.04.2024.

19.04.2025 за адресою: м. Лозова Харківської області, гаражно-будівельний кооператив № 18, гараж № НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.04.2024, в період часу з 06:05 по 07:44, працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проведено обшук, в ході якого в металевій шафі, розташованій у вказаному гаражному приміщенні, виявлено та вилучено одну ручну гранату Ф-1 та одну ручну гранату РГД-5, які відносяться до категорії бойових припасів.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не визнав, зазначив, що він є єдиним власником гаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, гаражно-будівельний кооператив № 18. Ключ від гаражу має в одному екземплярі, дублікатів не має. В гаражі він займається ремонтом транспортних засобів, найманих працівників не має. На думку обвинуваченого, до приміщення гаражу могли мати доступ інші особи, оскільки він, коли виконував ремонтні роботи ТЗ в гаражі, залишав гараж відчиненим без нагляду на певний час, коли виходив поруч у справах. Також він залишав гараж у присутності військових, яким допомагав ремонтувати автомобілі, у багажниках яких він бачив зброю. Напередодні обшуку 18.04.2024 він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у приміщенні гаражу вживали алкогольні напої до 19.04.2024 02:00 год., після вживання алкогольних напоїв, він залишився ночувати у ОСОБА_12 , який, на думку обвинуваченого міг взяти ключ від гаражу на деякий час. Вважає, що гранати могли підкинути ОСОБА_12 або ОСОБА_14 . Неприязних відносин у нього з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 немає. З ОСОБА_14 , який є працівником поліції, він перебував у дружніх відносинах з 2000 року, вів з ним розмови з приводу конфлікту з ОСОБА_15 , який виник через наклеп подруги його цивільної дружини ОСОБА_15 . Він знав, що ОСОБА_14 порушив у відношенні нього кримінальну справу та веде аудіофіксацію, і він вів розмови з ОСОБА_14 з цікавості, як буде себе поводити останній. Обшук у приміщенні гаражу проводився 19.04.2024 о 05:30 год. Під час обшуку він був ще в стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції йому не було роз`яснено право на адвоката, адвокат не був присутній під час обшуку. Він не міг тримати в полі зору всіх присутніх осіб, які брали участь в проведенні обшуку. Понятих, які були присутні під час обшуку, він бачив вперше. Під час обшуку він виходив з гаражу, оскільки був впевнений, що в гаражу нічого немає. Напередодні обшуку, на прохання ОСОБА_13 , він показував саме муляж гранати, який тримав у руках. В березні 2024 року він показував донці бронежилет і вилучених гранат в шафі не було Систему «підривач» йому привіз син, який працює в ДСНС, і він зберігає її у гаражі, оскільки збирає в гаражі старі деталі. Має знання про вибухові пристрої, оскільки є електриком, дивився фільми.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вина останнього в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка перебуває у цивільному шлюбі з обвинуваченим з 2023 року, згідно яких до 2023 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 . Між ОСОБА_17 та її колишнім чоловіком ОСОБА_18 відбувся конфлікт з приводу сварки ОСОБА_6 з її та ОСОБА_19 спільною донькою. Вона, дійсно, знайшла за місцем проживання її та обвинуваченого колбочку круглої форми, яка була схожа на гранату, на що ОСОБА_6 повідомив їй, що це муляж гранати. Під час перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, при ній він висловлював погрози її колишньому чоловіку. ОСОБА_6 працює в гаражі сам без найманих працівників, вона бачила, що він ремонтував транспортний засіб племінника ОСОБА_6 - ОСОБА_20 . Їй відомо, що син ОСОБА_6 служить в Збройних Силах України.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно яких, він довгий час товаришує з ОСОБА_6 , і останній демонстрував йому гранату Ф-1, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння.

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який з 2020 року працює оперуповноваженим Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, згідно яких він знайомий з ОСОБА_6 близько 7-8 років, оскільки обслуговує у нього транспортний засіб, яким користується. Транспортні засоби ОСОБА_21 ремонтує в гаражі № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, гаражно-будівельний кооператив № 18. На початку квітня 2024 року йому зателефонував ОСОБА_22 , який попросив про зустріч з ним, щоб поговорити. Він зустрівся з ОСОБА_17 , який розказав йому, що хоче підірвати колишнього чоловіка його цивільної дружини - ОСОБА_19 , зробивши самостійно вибуховий пристрій та прикріпити його до днища транспортного засобу, яким користується ОСОБА_16 ОСОБА_22 знав, що свідок працює оперуповноваженим і попросив прокласти маршрут по м. Лозова, де не буде відеокамер спостереження. Після цього свідок про цей факт доповів керівництву, написавши рапорт. Через 2-3 днів у нього знов відбулася зустріч з ОСОБА_17 в ГБК-18, на якій ОСОБА_22 дістав з шафи гаражу і продемонстрував йому вибухову речовину, схожу на пластилін в плівці - тротил, повідомивши, що вистачить її 200 гр. для вибуху, потім поклав її назад. В цей час на свідкові була вдягнена аудіо-відео апаратура. ОСОБА_22 також повідомив, що в нього є племінник - ОСОБА_23 , який перебуває в Збройних Силах України і привіз ОСОБА_24 вибухівку. ОСОБА_22 повідомив свідку, що ремонтує транспортні засоби військовослужбовців з Збройних Сих України і має доступ патронів, гранат, які знаходяться в транспортних засобах військовослужбовців Збройних Сих України. В гаражі № НОМЕР_1 ГБК-18 свідок бачив лише ОСОБА_6 , який проводив ремонт ТЗ, інших найманих працівників не було. ОСОБА_22 повідомив свідку про конфлікт, який стався з колишнім чоловіком його цивільної дружини - ОСОБА_18 , який начебто переріс у бійку. ОСОБА_22 просив прокласти маршрут для його пересування по м. Лозова від ГБК-18 до місця, де залишає транспортний засіб ОСОБА_16 , довжиною приблизно 2 км., де відсутні відеокамери спостереження. ОСОБА_6 розповів, що планує виготовити вибуховий пристрій в гаражі, потім пройти по маршруту до транспортного засобу ОСОБА_19 , на який прикріпити вибухівку і за допомогою використання мобільного телефону здетонувати її.

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який є знайомим обвинуваченого, відвідував обвинуваченого в гаражі № НОМЕР_2 , розпивав з ним спиртні напої, показав, що навесні - влітку 2024 року коли він вигулював собаку біля гаражу ОСОБА_6 , він побачив в середині гаражу ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , які сперечалися між собою. Свідок бачив, як ОСОБА_26 заспокоював ОСОБА_6 , і як ОСОБА_26 забрав у ОСОБА_6 з рук предмет, зеленого кольору, ребристий, круглий, схожий на гранату. ОСОБА_26 вставив в цей предмет чеку. На його думку ОСОБА_26 та ОСОБА_22 перебували в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мали мляву мову. Свідку відомо, що в цьому гаражі ОСОБА_22 працює електриком і найманих працівників не має. Він бачив біля гаражу ОСОБА_6 авто військовослужбовців ЗСУ.

-показаннями свідка ОСОБА_27 , згідно яких, вона була запрошена працівниками поліції до участі у слідчій дії - обшуку, який було проведено в гаражі № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, ГБК-18. Перед початком обшуку ОСОБА_24 була прочитана ухвала слідчого судді, після чого ОСОБА_22 відкрив гараж і працівники поліції почали проводити обшук, рухаючись по колу. Вона постійно була присутня під час обшуку, спостерігала за діями працівників поліції, не відволікалася, бачила, що постійно проводилася відеозйомка, оскільки на відеокамері горіла червона лампочка. У залізній тумбі в дальньому куті гаражу свідок бачила, як працівниками поліції було виявлено каску, в якій в чорному пакеті лежалі дві зелених гранати, одна з яких була за формою схожа на шишку, рельєфна. ОСОБА_22 був присутній під час обшуку, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурно.

-показаннями свідка ОСОБА_28 , згідно яких, вона була запрошена працівниками поліції для проведення слідчої дії - обшуку. Обшук проводився працівниками поліції в гаражі, рухаючись по колу, велася відеозйомка. В шафі, яка знаходилася в гаражі, була виявлена каска, в якій в чорному пакеті лежалі дві зелені гранати, одна з яких була ребриста, також знайшли підривну машину для ініціювання вибуху, бронежилет. Обвинувачений під час обшуку перебував в стані алкогольного сп`яніння, ображав присутніх. ОСОБА_22 повідомив, що його син служить в ЗСУ. В подальшому ОСОБА_22 запросив свідка в кафе, де просив її надати неправдиві свідчення в суді про те, що йому гранати підкинули, на що вона відмовилась.

-показаннями свідка ОСОБА_29 , згідно яких, з 2020 року він є головою ГБК-18. Гараж № НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , який є його єдиним власником. В зазначеному гаражі ОСОБА_22 ремонтує автомобілі, в тому числі транспортні засоби військовослужбовців Збройних Сил України. На території ГБК-18 не ведеться відеоспостереження, в ГБК № 18 відсутні дублікати ключів від гаражів. Свідок не бачив, щоб хтось інший, окрім ОСОБА_6 , відкривав гараж останнього.

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000364 від 02.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 14 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України /том 1 а.с. 98-99/;

-постановою прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_30 про об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000364, № 0000373 в одне провадження за № 0000364 /том 1 а.с. 107-108/;

-рапортом оперуповноваженого СКП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 про надання дозволу на внесення відомостей до ЖЄО Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про те, що до нього звернувся громадянин ОСОБА_31 , з повідомленням про те, що він на території м. Лозова Харківської області готується до вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я громадянина ОСОБА_32 способом, небезпечним для життя багатьох осіб /том 1 а.с. 102/;

-рапортом оперуповноваженого СКП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 про надання дозволу на внесення відомостей до ЖЄО Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про те, що до нього 02.04.2024 звернувся громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується мобільним телефоном НОМЕР_3 ?, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , користується гаражним приміщенням ГБК-18, гараж № НОМЕР_1 у м. Лозова Харківської області, з повідомленням про те, що він має намір вбити ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 (на прізвисько ОСОБА_33 ) з мотивів ревнощів за допомогою саморобного вибухового пристрою, а саме, підірвати його автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 д.н.з. НОМЕР_4 , коли ОСОБА_34 буде в ньому знаходитись. Також ОСОБА_6 просив його посприяти йому у вчиненні даного злочину, а саме, провести його по маршруту, де камери відеоспостережень «Безпечна громада», мають сліпі зони, з метою його таємного пересування та конспірації /том 1 а.с. 103/;??

-рапортом слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_35 про надання дозволу на внесення відомостей до ЖЄО Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000364 від 02.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, встановлено, що гр. ОСОБА_31 та інші, на даний момент невстановлені особи, за місцем свого мешкання зберігають зброю, вибухові пристрої, вибухові речовини та боєприпаси /том 1 а.с. 106/;

-протоколом за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо, -відео контроль особи від 02.05.2024, де задокументовано поведінку та розмову між особою, зазначеною як « ОСОБА_36 », та ОСОБА_6 12.04.2024 в період часу з 11 год. 53 хв. до 12 год. 30 хв. з MSDHC № 96, MSDHC № 97 /том 1 а.с. 93-97/;

-постановою слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 про закриття кримінального провадження № 0000364 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України /том 1 а.с. 113-115/;

-ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.04.2024 про надання дозволу на проведення обшуку у гаражному приміщенні, розташованому за адресою: м. Лозова Харківської області, ГБК-18, гараж № НОМЕР_1 /том 1 а.с. 112/;

-протоколом обшуку від 19.04.2024 з відеозаписом, гаражного приміщення № НОМЕР_1 на ГБК 18, в ході якого виявлено на вилучено 2 запали типу УЗРГМ-2 із маркуванням «83-86-583»; корпус гранати Ф-1 із маркуванням «107-88-771»; корпус гранати РГД-5 із маркуванням «-166-86Т»; поліетиленовий пакет /том 1 а.с. 147-155/.

-протоколом огляду речей та предметів від 07.05.2024, згідно якого для огляду надані предмети, упаковані у чотири паперові сейф-пакети НПУ упаковки №№ 1-4. На одній з сторін пакетів маються пояснювальні написи та підписи осіб, виконані барвником синього кольору. На іншій стороні кожного пакету клапан додатково оклеєний паперовою пломбою синього кольору Національної поліції України. На кожній пломбі мається номер, а саме: на упаковці № 1 «NPU-0619012», на упаковці № 2 «NPU-0619011», на упаковці № 3 «NPU-0619010», на упаковці № 4-

-актом перевірки об`єкта та наявності вибухових матеріалів від 07.05.2024, згідно якого оглянуто два запали УЗРГМ-2, один корпус гранати Ф-1, один корпус гранати РПГ-5 /том 1 а.с. 118/;

-висновком експертів № КСЕ-19/121-24/13502 від 21.05.2024, з довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, згідно якого предмети, надані для дослідження, є: корпусом ручної гранати Ф-1, промислового способу виготовлення, в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини; -корпусом ручної гранати РГД-5, промислового способу виготовлення, в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини;- двома підривачами до ручних гранат типу УЗРГМ, промислового способу виготовлення, які є вибуховими пристроями, до категорії бойових припасів не відносяться. У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпуси ручних гранат Ф-1 та РГД-5з підривачами до ручних гранат типу УЗРГМ утворюють ручні гранати Ф-1 та РГД-5, які відносяться до категорії бойових припасів /том 1 а.с. 119-129/;

-ухвалою слідчого судді Харківського апеляційного суду від 05.04.2024 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного терміналу із абонентським номером НОМЕР_3 ?, яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у проведенні із застосуванням відповідних технічних засобів спостереження, відбору та фіксації змісту інформації, яка передається особою та має значення для досудового розслідування, а також одержанні, перетворенні і фіксації різних видів сигналів, що передаються каналами зв`язку; ??-обстеження публічно недоступних місць, житла, чи іншого володіння особи, а саме, гаражу № НОМЕР_1 на ГБК 18, м. Лозова, Харківської області , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи; -аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є достатні підстави вважати, що його розмови, чи інші звуки, рухи, дії, пов`язані з його незаконною діяльністю чи місцем перебування, можуть містити відомості, які мають значення для проведення досудового розслідування вказаного злочину, а також розгляду справи по суті; -візуальне спостереження у публічно доступних місцях відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , з метою пошуку, фіксації та перевірки відомостей про цю особу, її дії та поведінку, фіксації та встановлення тих, з ким ця особа контактує, встановлення адрес відвідування з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження /том 1 а.с. 134-136/;

-характеристикою від 16.08.2024, згідно якої ОСОБА_6 є членом ГБК-18 (бокс № НОМЕР_1) з 14.09.2022. За період членства в ГБК № 18 зарекомендував себе з позитивної сторони, користується повагою серед членів ГБК, надає допомогу військовослужбовцям Збройних Сил України в ремонті автомобільної техніки /том 1 а.с. 170/;

Сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , а обвинувачений, захисники не просили допитати свідків, не наполягали на їх допиті перед судом, що було з`ясовано судом в судовому засіданні. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, суд прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 безпосередньо судом.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що надані прокурором на підтвердження вчинення обвинуваченим інкримінованого його кримінального правопорушення докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження, та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності вважає їх достатніми для прийняття відповідного рішення по справі.

На підставі досліджених доказів, суд вважає , що в діях обвинуваченого вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Однак орган досудового розслідування всупереч встановленим під час досудового розслідування обставинам кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В обвинувальному акті зазначено, що у невстановленому досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.04.2024 та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання незаконно, тобто не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.04.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав одну ручну гранату Ф-1 та одну ручну гранату РГД-5, з метою подальшого їх зберігання.

Разом з тим, факт придбання ОСОБА_6 однієї ручної гранати Ф-1 та однієї ручної гранати РГД-5 не підтверджено жодним доказом, а значить є припущенням органу досудового розслідування. ОСОБА_6 жодних обставин вчинення кримінального правопорушення не визнає. Свідків, якім відома або може бути відома ця обставина, що підлягає доказуванню під час кримінального провадження, стороною обвинувачення не представлено суду. Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що на корпусі гранат маються відбитки пальців рук, зокрема, пальців рук обвинуваченого.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частини другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд констатує, що доказів вчинення обвинуваченим придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу під час досудового слідства не було здобуто, і в суді не доведено належними та допустимими доказами.

Зазначена обставина не дозволяє суду кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. В той же час суд не позбавлений можливості винести обвинувальний вирок за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу є самостійною підставою притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 263 КК України. Даний злочин відноситься до триваючих злочинів і є закінченим, зокрема, в момент його виявлення працівниками правоохоронних органів.

При цьому суд розцінює версію обвинуваченого про непричетність до вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та те, що до приміщення гаражу мали доступ сторонні особи і гранати йому могли підкинути, як надуману з метою уникнути відповідальності за вчинене. Перевірені в судовому засіданні докази в повному обсязі ствердження обвинуваченого спростовують і підтверджують його умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні було встановлено і підтверджено наведеними вище письмовими доказами, показаннями свідків мотив і мету обвинуваченого в зберіганні бойових припасів.

Також встановлено, що ОСОБА_6 є членом ГБК-18, користується гаражом № НОМЕР_1 . Гараж № НОМЕР_1, де були знайдені бойові припаси, - не має вільного доступу, оскільки зачиняється на замок; ключ від замку має лише обвинувачений, ключ від гаражу наявний в єдиному екземплярі, дублікатів ключа від гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 18 не зберігається, що є перешкодою для доступу в гараж сторонніх осіб. Обвинувачений нікому не розказував про втрату ключа від гаражу на певний час. Обвинувачений власноруч відкривав гараж єдиним екземпляром ключа для проведення обшуку. В гаражі обвинувачений здійснював ремонт ТЗ самостійно, найманих працівників не мав. Отже, стороною захисту не доведено версію, що до гаражу був вільний доступ сторонніх осіб.

Щодо стверджень обвинуваченого про порушення його прав і відсутність при проведенні обшуку адвоката, то суд звертає увагу на те, що участь адвоката при проведенні обшуку не є автоматично обов`язковою, його участь має забезпечуватися особою, яка має бажання користуватися правовою допомогою. Дійсно, порушення правила щодо участі адвоката під час обшуку може мати наслідком визнання недопустимими отриманих під час такого обшуку доказів, і згідно з п.3 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії, однак під час судового провадження такого факту не було доведено стороною захисту, на яку покладається обов`язок доказування недопущення адвоката до участі в обшуку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, і вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

У постанові від 10 липня 2018 року у справі №148/1211/15-к Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винної й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працює, неофіційно працює електриком, автомеханіком з ремонту ТЗ, є особою з інвалідністю ІІІ групи, проживає за постійним місцем проживання, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, як член ГБК-18 характеризується позитивно, виключений з військового обліку.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства у т.ч. для окремих осіб, оцінюються як середні, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб) /том 1 а.с. 57-59/.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення вперше, перебуває у цивільному шлюбі, неофіційно працює електриком, автомеханіком з ремонту ТЗ, є особою з інвалідністю ІІІ групи, характеризується позитивно, проживає за постійним місцем проживання, за висновком, викладеним в досудовій доповіді, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, та обставин вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд залишає до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/121-24/13502 від 21.05.2024 у розмірі 6058 гривень 24 копійки, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-24/13393-БЛ від 16.05.2024 у розмірі 1515 гривень 56 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ЧОТИРИ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на ТРИ роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: 2 конверти з об`єктами молекулярно-генетичного змісту по висновку експерта № СЕ-19/121-24/13620-БД від 24.07.2024, пристрій, зовні схожий на підривну машину КПМ-ЗУ1, чорний поліетиленовий пакет, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, - знищити

-два магазина та 60 патронів калібру 7.62; 2 запали типу УЗРГМ-2 із маркуванням «83-86-583»; корпус гранати Ф-1 із маркуванням «107-88-77Т»; корпус гранати РГД-5 із маркуванням «- 166-86Т», які передано на зберігання до кімнати зберігання зброї Лозівського РВП ГУНП в Харківської області, - знищити

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати проведення судової вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/121-24/13502 від 21.05.2024 у розмірі 6058 гривень 24 копійки, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-24/13393-БЛ від 16.05.2024 у розмірі 1515 гривень 56 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - за експертні послуги.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1