Справа № 629/3769/25
Провадження № 1-кс/629/1273/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000656 від 28.05.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2025 приблизно о 23 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, потерпілий ОСОБА_7 перебував за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 2, поблизу КЗ «Лозівський ліцей №3» де сидів на пішохідній доріжці поблизу будинку № 9.

В цей час ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йшли в сторону КЗ «Лозівський ліцей №3» на 2 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, де помітили потерпілого ОСОБА_7 .

В цей момент у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виник умисел на відкрите викрадення речей ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , підійшли до ОСОБА_7 який сидів поблизу пішохідної доріжки, після чого ОСОБА_8 , наніс потерпілому удар ногою в область голови чим спричинив фізичного болю та у такий спосіб подолав будь-яку можливість перешкоджати їх подальшим діям.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території Україні та у подальшому продовжено його дію, подолавши можливий опір ОСОБА_7 до супротиву, шляхом застосував насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, діючи з прямим умислом, шляхом ривку, останні вирвали із рук потерпілого барсетку, в якій знаходилися паспорт громадянина України, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, ключі від автомобіля, ключі від домоволодіння та гаманець з грошима в сумі 500 грн.

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишили місце злочину та розпорядились викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду.

Дане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 28.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.4 КК України.

28.05.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

29.05.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строк дії якого встановлений до 27.07.2025 року.

Станом на 22.07.2025 року досудове розслідування по кримінальному провадженню було проведено в повному обсязі і стороні захисту було оголошено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

На даний час, сторонам відкриті матеріали вказаного кримінального провадження та надано доступ. На сьогоднішній день не виконано вимоги передбачені ст. 283, 290 КПК України, а саме підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника повідомлено про надання доступу до матеріалів кримінального провадження, однак сторона захисту не ознайомилася в повному обсязі з матеріалами кримінального провадження.

На даний час спливають строки тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженні, досудове розслідування по якому завершено.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказував, що зі спливом часу ризики зменшуються, прокурором ризики не доведено та не обґрунтовано, просив обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, але якщо суд дійде висновку щодо відсутності підстав для зміни запобіжного заходу, визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, дослідивши докази, надані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для продовження щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам необхідно враховувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні зазначеного питання судом береться до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлення існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, а тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та продовжує запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищенаведене, сукупність вказаних фактів, слідчий суддя доходить переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є також істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 не визначає.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку слідчий суддя доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

З урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та продовжує дію строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», а саме до 21.09.2025, але в межах строку досудового розслідування.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_13