Номер провадження: 11-сс/813/1262/25
Справа № 511/1645/25 1-кс/511/619/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 30.05.2025 про арешт майна у к/п №0000391 від 20.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 та накладений арешт у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження наступним майном, а саме:

- автомобіль марки Mitsubishi Grandis, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки Iphone «12 PRO», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 ; з сім-карткою ПрАТ «Київстар» моб.тел.: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки Iphone «XS», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 ; з сім-карткою ПрАТ «Київстар» моб.тел.: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з того, що вилучене протоколом огляду місця події від 20.05.2025 майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення та є всі підстави вважати, що можливо було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на те, що клопотання слідчого розглядалось за відсутності сторін, а твердження слідчого судді про те, що про розгляд справи повідомлявся його адвокат не відповідає дійсності; докази належного повідомлення підозрюваного та його представника про розгляд клопотання слідчого в матеріалах провадження відсутні.

За таких обставин підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та винести нову про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Також підозрюваний ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копія оскаржуваної ухвали йому не вручалась, а про її існування від дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 13.06.2025.

Підозрюваний ОСОБА_6 та прокурор про дату, час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, на підставі вимог ч. 4 ст. 405, ч. 4 ст. 422-1 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за їх відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів підозрюваного ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Водночас ч. 7 ст. 173 КПК України передбачено, що копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. За ч. 3 цієї статті якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала була постановлена 30.05.2025, розгляд клопотання слідчого про арешт майна розглядався за відсутності учасників кримінального провадження. Копія повного тексту ухвали апелянту не направлялась, докази отримання копії оскаржуваної ухвали апелянтом матеріали кримінального провадження не містять.

Апеляційний суд приймає до уваги правову позицію викладену у постанові в Об`єднаної палати ККС у складі ВС ід 27.05.2019 у справі №461/1434/18, відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України.

Відтак, на переконання колегії суддів зазначені підозрюваним ОСОБА_6 обставини є достатніми підставами для поновлення йому строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали.

Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_6 стосовно необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження серед іншого є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

За обставинами даного кримінального провадження слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. проводиться досудове розслідування по матеріалам к/п №0000391 від 20.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Кримінальне провадження було відкритого на підставі повідомлення від працівника СРПП відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про те, що 20.05.2025 о 17:23 годин спільно з співробітниками ПОРВ (з м.д. н.п. Велика Михайлівка) ГОРВ 2 прикордонного загону по вул. Центральній с-ща Велика Михайлівка Роздільнянського р-ну Одеської обл. було зупинено автомобіль марки «MITSUBISHI GRANDIS», д/з НОМЕР_1 , водій якого доставив до с. Грушка Роздільнянського району Одеської обл. чотирьох невідомих осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску за грошову винагороду

За результатами проведення огляду місця події 20.05.2025 в період часу з 21:20 до 22:00, було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки Mitsubishi Grandis, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ;

- мобільний телефон марки Iphone «12 PRO», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 IMEI 2: НОМЕР_3 ; з сім-карткою ПрАТ «Київстар» моб.тел.: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ;

- мобільний телефон марки Iphone «XS», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 ; з сім-карткою ПрАТ «Київстар» моб.тел.: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного 20.05.2025 о 22 год 10 хв в присутності свідків був здійснений огляд та тимчасове затримання т/з Mitsubishi Grandis д.н.з НОМЕР_1 (а.с. 16).

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 користується транспортним засобом, що не заперечувалося в процесі розгляду клопотання, в тому числі на стадії апеляційного розгляду провадження.

Апеляційний суд на підставі аналізу матеріалів клопотання, з врахуванням специфіки та обставин інкримінованого злочину погоджується із висновками слідчого судді щодо того, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, а тому наявні підстави вважати, що можливо було знаряддям вчинення злочину. Вказані обставини обґрунтовують необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на відповідне майно.

Протокол огляду місця події від 20.05.2025 був складений за участю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11), що спростовує доводи підозрюваного в апеляційній скарзі.

З матеріалів провадження вбачається, що представник підозрюваного ОСОБА_10 був повідомлений про розгляд клопотання, що підтверджується телефонограмою (а.с. 20). Обставини втрати арештованого майна не є предметом дослідження в межах апеляційної перевірки оскаржуваної ухвали та не впливають на оцінку її обґрунтованості та законності та можуть бути вирішені у встановленому законом порядку.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу сторони захисту на можливість звернення з клопотанням до слідчого судді, суду про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України, за умови, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

За таких обставин, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що на теперішній час підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.05.2025 про арешт майна у к/п №0000391 від 20.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.05.2025, якою задоволено клопотання слідчого СВ № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 та накладено арешт на майно перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали, у к/п № 0000391 від 20.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4