КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5385/2025 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглядаючи апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - задоволено. Відведено прокурора - заступника начальника другого відділу управління процесуального нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу за організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000568 від 20.03.2024.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2025, постановлену у справі №757/26776/25-к, якою відведено старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000568- прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - скасувати.

Перевіривши апеляційну скаргу, не вбачаю підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України. Так, згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора, а також ухвали слідчого судді, ним оскаржується ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року, якою заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора задоволено та відведено прокурора - заступника начальника другого відділу управління процесуального нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу за організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000568 від 20.03.2024

Звертаю увагу на те, що вказаний вид ухвали слідчого судді не входить до переліку ухвал, визначених у ст. 309 КПК України, які можуть бути оскаржені у апеляційному порядку.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12 жовтня 2017 року (справа № 757/49263/15-к), у разі, якщо слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачено КПК України, або не узгоджується з положеннями ст. 307 КПК України стосовно його повноважень, суду апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження належить виходити з приписів ст. 9 КПК України, яка розкриває принцип законності кримінального провадження та в частині шостій установлює, що, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України), а її зміст розкрито у ст. 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. У цьому кримінальному провадженні Верховний Суд України сформулював висновок щодо застосування норми права, відповідно до якого, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.

У цьому провадженні не вбачається підстав для висновку про те, що слідчим суддею постановлена ухвала, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, оскільки ухвала слідчого судді постановлена на підставі положень ст. 77, 80, 81 КПК України, тобто в межах його повноважень, визначених кримінальним процесуальним законом, а мотиви, наведені в ухвалі слідчого судді, не дають підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду. Разом з цим, апеляційна скарга прокурора не містить належного обґрунтування можливості прийняття до розгляду його апеляційної скарги, виходячи із загальних засад кримінального провадження або із посиланням на рішення національних або міжнародних судових установ, зміст яких би указував на необхідність прийняття до розгляду апеляційним судом цієї апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи те, що апеляційна скарга прокурора подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, відповідно до вимог ст. 309 КПК України, то у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 399, 419 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року, якою відведено прокурора - заступника начальника другого відділу управління процесуального нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу за організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000568 від 20.03.2024.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2