Справа № 645/3998/25
Провадження № 1-кп/645/447/25
В И Р О К
24 червня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецьк, громадянина України, із неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий 24.04.2025 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.
Відповідно до таблиці № І списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, «РVР» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини «РVР», без мети збуту, за наступних обставин.
Так, 23.04.2025, приблизно о 13 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи по вул. Олімпійська у м. Харкові, на відкритій ділянці місцевості, яка розташована неподалік від будинку № 10 Б по вищевказаній вулиці, на землі побачив згорток в ізоленті чорного кольору, в середині якого знаходився прозорий полімерний пакет з кристалоподібною речовиною. Після чого, ОСОБА_3 , як особа, яка раніше епізодично вживала психотропні речовини, підійшов до вказаного згортка з речовиною, взяв його в руки та побачив, що в середині нього знаходиться речовина білого кольору, яка є «закладкою» - психотропною речовиною «РVР».
Далі, ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що у даному полімерному пакеті знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,взяв в руки згорток в ізоленті чорного кольору, в середині якого знаходився прозорий полімерний пакет з психотропною речовиною білого кольору, таким чином незаконно придбавши його, рушив з місця та почав незаконно зберігати його при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
Отже, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник - адвокат ОСОБА_4 , подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу про вчинення кримінального проступку в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий: 24.04.2025 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку, умисну форму вини, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого і його позицію щодо визнання провини.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду в межах санкції даної статті.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Окрім того, за положеннями ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи те, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене ним до ухвалення 24.04.2025 року вироку Комінтернівським районним судом м. Харкова, то за правилами ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначається обвинуваченому шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
З огляду на положення ст. 75 КК України, враховуючи рішення суду про призначення покарання певного виду і розміру, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та конкретні обставини справи, зазначені вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку із чим вважає необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням, із встановленням іспитового строку в межах, передбачених ч. 4 ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду .
На підставі ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
На підставі положень ч.1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24.04.2025 року, яким ОСОБА_3 засуджено до 2 (двох) років обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням на 1 (один) рік.
Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили долю речових доказів вирішити таким чином:
диск формату «DVD-R», «MEDIA», 4,7 GB, 120 min, на якому мається відеозапис огляду місця події, який проведено 23.04.2025 за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 10 Б - залишити зберігати у матеріалах кримінальної справи № 645/3998/25.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених у ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1