Справа № 354/101/18
Провадження № 1-в/354/6/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яремче справу за клопотанням захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості, -

встановив:

До суду надійшло вказане клопотання, в якому ОСОБА_5 просить достроково зняти судимість за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 року. В обґрунтування клопотання зазначає, що була засуджена вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 року за ч.3 ст.28 ч.1 ст.203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 75000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127500 грн. Штраф було сплачено повністю та 12.09.2022 року ОСОБА_5 було знято з обліку засудженої. Покарання ОСОБА_5 виконала повністю, офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину.

Захисник засудженої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши доводи сторін, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням і за вказаних у законі умов тягне настання для неї певних обмежень. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття.

Частиною 1 ст. 88 КК України передбачено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 75000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 127500 грн. Штраф сплачено повністю 12.09.2022 року. Відповідно до повідомлення УІАП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_5 знято з обліку засудженої, у зв`язку із сплатою штрафу 12.09.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Зняття судимості це припинення судимості за рішенням суду. При знятті судимості на відміну від її погашення перебіг встановленого законом строку і не вчинення особою нового злочину самі по собі, автоматично, не припиняють стан судимості. Дане питання розглядає та вирішує суд, Закон не зобов`язує суд, а лише надає йому право на підставі конкретних обставин справи зняти з особи судимість. Зняття судимості можливо лише до перебігу строків погашення судимості, передбачених у ст.89 КК України.

У ч.2 ст.91 КК України зазначено, що зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення або кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Частина 1 ст.203-2 КК України, за яку засуджено ОСОБА_5 , у редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення, відповідно до норм ст.12 КК України, за редакцією на момент вчинення кримінального правопорушення, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 9 ст. 89 КК України особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Отже, так як норма ч. 2 ст. 91 КК України має імперативну норму про заборону на зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст.89 цього Кодексу у випадку засудження особи до основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, яким і є кримінальне правопорушення за ч.1 ст.203-2 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , то зняття судимості у останньої можливе лише після спливу восьми років з дня відбуття покарання, за умови не вчинення нового кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у клопотанні засудженої ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89 - 91 КК України, ст.ст. 537 - 539 КПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання про дострокове зняття судимості - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_6