Провадження №11-сс/801/303/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2025 про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000475 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування із визначенням підозрюваному застави в розмірі 142 316 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369 КК України та існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи рішення слідчого судді незаконним в частині визначення розміру застави, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 02.04.2025 до 31.05.2025 у межах строку досудового розслідування з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 908 400 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що визначений слідчим суддею розмір застави не здатний забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, враховуючи те, що ОСОБА_8 затриманий після отримання його спільниками неправомірної вигоди у розмірі 4 тис. доларів США, крім того, вони ж попередньо отримали 110 тисяч гривень оплати за надані правові послуги, а також фактичні обставини скоєного злочину, який вчинено стосовно особи, яка в минулому проходила службу у ЗСУ та мала право на звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами на підставі загибелі близького родича.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 21.03.2025.

В даному кримінальному провадженні затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України та 02.04.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27 ч.3 ст. 369 КК України, тобто у підбурюванні до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Слідчий суддя задовольнив клопотання, застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування із визначенням підозрюваному застави в розмірі 142 316 гривень.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчим суддею у відповідності до ст. 178 КПК України взято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, одружений, позитивно характеризується, являється опікуном сестри інваліда першої групи та є волонтером.

Враховуючи фактичні обставини справи, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, апеляційний суд погоджується з рішенням слідчого судді суду першої інстанції, що тільки найсуворіший запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи дані про самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням розміру неправомірної вигоди, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних слідчим суддею ризиків, застава у розмірі 47 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (142 316 грн.) не відповідає меті застосування запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, майновий стан підозрюваного, тяжкість покарання, у вчиненні якого він підозрюється та розмір неправомірної вигоди (165 492 грн).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про визначення судом розміру застави, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки прокурором не доведено, що у даній справі є виняткові обставини, достатні для визначення розміру застави у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з урахуванням майнового стану підозрюваного ОСОБА_8 унеможливлює будь-яку можливість звільнення вказаної особи з-під варти, що не може бути визнано справедливим.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно слід задовольнити, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2025 про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 31.05.2025.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_8 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого та/або прокурора за першою вимогою;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає (Вінницька область, Вінницький район, с. Ковалівка), без дозволу слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_8 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4