Справа № 583/915/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2025 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

заявника ОСОБА_3 / в режимі відео конференції/,

захисника ОСОБА_4 / в режимі відео конференції/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка заяву ОСОБА_3 про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

27 травня 2025 року під час судового розгляду кримінального провадження у справі № 583/915/20, провадження № 1-р/583/7/25 за клопотанням ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2020 року ОСОБА_3 заявив в усній формі відвід головуючого судді ОСОБА_5 , яку мотивував тим, що суддя ОСОБА_5 проявляє до нього упередженість, оскільки він не є засудженим, є ухвала Верховного Суду від 25 лютого 2005 року, його необхідно звільнити з-під варти, відносно судді внесені відомості Генеральним прокурором до ЄРДР, він не отримував постанову про закриття кримінального провадження, тому суддя є зацікавленою особою, вирок суду від 15 лютого 2005 року втратив силу, його повинні звільнити з-під варти, він просив доставляти його до приміщення суду, але не було доставлено, що підтверджено журналом судового засідання в режимі конференції № 4590915 / Т. 2 а.с. 180-181/.

Ця заява ОСОБА_3 27 травня 2025 року була передана на автоматичний розподіл. В результаті автоматичного розподілу цієї заяви між суддями Охтирського міськрайонного суду Сумської області 27 травня 2025 року визначено суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою заяву про відвід судді підтримав, надав пояснення про те, що

в 2020 році за його заявою було внесені відомості до ЄРДР відносно судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 371 КК України, довгий час в нього з цим суддею склалися неприязне ні стосунки, йому тільки зараз стало відомо, що кримінальне провадження закрито, але він копію постанови слідчого не отримував, тому має намір її оскаржити. Вважає, що суддя не може об`єктивно розглянути його клопотання, оскільки є зацікавленою особою. Крім того він наполягав на його особистій присутності в залі суду, проте суддею було відмовлено в його клопотанні, він приймав участь в режимі відео конференції.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримала відвід судді, вважає, що таким чином порушено право ОСОБА_3 на справедливий суд, з 2020 року між суддею та ОСОБА_6 тривають неприязне ні стосунки, що є підставою для відводу.

Прокурор та суддя в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду заяви.

З урахуванням думки заявника, його захисника суд вважає за можливо розглянути заяву про відвід судді у відсутність вказаних осіб.

Вивчивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, заслухавши пояснення заявника, його захисника, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 5 статті 9 КПК України).

У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень статті 6 Конвенції щодо необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді у кримінальному провадженні визначені у статтях 75 та 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1/ якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2/ якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3/ якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4/ за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5/ у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Частиною 1 статті 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до частин 3-5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В судовому засіданні були надані захисником матеріали, а саме витяг з ЄРДР № кримінального провадження 0000208 від 27 вересня 2019 року, з якого слідує, що 14 серпня 2020 року за ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року у справі № 757/25761/20-к зобов`язано уповноважених осіб офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 29 травня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у завідомо незаконному триманні під вартою, скоєного суддею Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 , внесені відомості за ч. 2 ст. 371 КК України, яке об`єднано з іншими епізодами відносно інших посадових осіб, яке було закрито постановою слідчого від 14 березня 2022 року / Т. 2 а.с. 213-218/.

Стосовно заяв про упередженість судді, слід зазначити, що розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні ЄСПЛ у справі ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) від 26 жовтня 1984 року зауважено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

В рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

В даному випадку з боку заявника ОСОБА_3 очевидна неприязнь до судді ОСОБА_5 , в результаті чого він звертався з заявами про внесення відносно нього відомостей до ЄРДР про вчинення злочину. На даний час він не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, має намір її оскаржувати, що свідчить про недовіру до суду. Ці відносини тривають з 2020 року, його клопотання не розглядається, він неодноразово заявляв відвід судді.

З метою запобігання виникнення сумнівів в об`єктивності чи упередженості судді, підвищення довіри до суду, гарантування виключення будь-якого з боку заявника сумніву щодо безсторонності судді в подальшому залежно від результатів розгляду його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, необхідно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_3 про відвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 від розгляду клопотання про роз`яснення ухвали суду від 26 червня 2020 року.

Матеріали кримінального провадження № 583/915/20, провадження 1-р/583/7/25 за заявою ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від від 26 червня 2020 року передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню не підлягає, набуває чинності після її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 27 червня 2025 року о 15 год 00 хв.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1