25.05.2025 Справа № 756/6921/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6921/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 24.03.2025, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 ), такого, що має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, такого, що не відноситься до переліку осіб щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, інвалідності немає, в силу ст. 89 КК України судимості немає,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

23.03.2025 приблизно о 15:23 ОСОБА_4 перебував на території алеї, розташованої вздовж житлового будинку №6б по вул. Полярній у місті Києві, та проїзної частини дороги на вулиці Полярній у місті Києві, де в той час також знаходився раніше невідомий йому ОСОБА_5 , та в цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій вищевказаний протиправний умисел, ОСОБА_4 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_5 ззаду та застосувавши фізичну силу, штовхнув останнього в спину, після чого схопив його обома руками за одяг, внаслідок чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впали на асфальтне покриття та скотились зі схилу до проїзної частини дороги на вул. Полярній у місті Києві. В подальшому ОСОБА_5 , намагаючись уникнути протиправних дій ОСОБА_4 у вигляді застосування відносно нього фізичної сили, підвівся з асфальтного покриття та побіг в напрямку пішохідного переходу, розташованого на перетині вулиць Полярної та Петра Калнишевського у місті Києві, у той час як ОСОБА_4 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок та висловлюватись нецензурною лайкою, почав наздоганяти ОСОБА_5

23.03.2025 приблизно о 15:24 потерпілий ОСОБА_5 , намагаючись уникнути протиправних дій з боку ОСОБА_4 , направився в бік магазину ТОВ «АТБ-маркет» у місті Києві (вул. Полярна, 15), який на той час функціонував та обслуговував відвідувачів. У той час, як потерпілий ОСОБА_5 заходив до приміщення магазину «АТБ-маркет», ОСОБА_4 , піднявши два камені, які знаходились на асфальтному покритті ділянці тротуару, поблизу входу до магазину ТОВ «АТБ-маркет», наздогнав ОСОБА_5 та разом з ним увійшов до приміщення вказаного торгового закладу. Після цього, ОСОБА_4 у присутності відвідувачів магазину ТОВ «АТБ-маркет», продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, тримаючи у правій руці камінь, перебуваючи позаду потерпілого, умисно завдав ОСОБА_5 один удар в область потилиці, після чого, тримаючи у лівій руці камінь, завдав один удар в область потилиці потерпілого ОСОБА_5 .

Після цього потерпілий ОСОБА_5 , намагаючись уникнути подальших протиправних дій з боку ОСОБА_4 , направився до виходу з магазину ТОВ «АТБ-маркет», де намагався вийти з супермаркету, однак зустрів на вході ОСОБА_4 , який продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, стоячи обличчям до обличчя до ОСОБА_5 , завдав один удар кулаком правої руки в область голови останнього та два удари лівою ногою в область тулуба ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 забіг до торгового залу магазину ТОВ «АТБ-маркет», намагаючись уникнути фізичного насильства з боку ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, перебуваючи у громадському місці, поводив себе грубо та агресивно відносно інших людей, висловлювався нецензурною лайкою до відвідувачів та персоналу магазину ТОВ «АТБ-маркет» та, ігноруючи зауваження останніх, продовжив порушувати громадський порядок.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , наздогнавши ОСОБА_5 в одному з відділів торгового залу магазину ТОВ «АТБ-маркет», завдав ОСОБА_5 три удари кулаком лівої руки та один удар правою ногою в область голови останнього. Після чого ОСОБА_5 з метою уникнення подальших протиправних дій відносно нього з боку ОСОБА_4 побіг у бік іншого торгового залу, але ОСОБА_4 , наздогнавши ОСОБА_5 , завдав останньому один удар правою ногою в область тулуба справа, один удар кулаком лівої руки в область голови зліва та один удар кулаком лівої руки в область голови потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на підлогу, а ОСОБА_4 , перебуваючи у положенні стоячи, завдав ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в область обличчя.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, не реагуючи на зауваження оточуючих, а саме відвідувачів та працівників магазину ТОВ «АТБ-маркет», перебуваючи у положенні стоячи завдав ОСОБА_5 , який знаходився на підлозі у положенні лежачи, два удари кулаком правої руки в область потилиці та чотири удари лівою ногою в область обличчя, після чого покинув приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет».

Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_4 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення функціонування роботи торгівельного закладу.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_4 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося погрозами завдання тілесних ушкоджень відвідувачам торгівельного закладу, що виразилось особливою нахабністю та грубістю, та зухвалим влаштуванням бійки з гучними вигуками.

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно наступні тілесні ушкодження: легкі тілесні ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), а саме: синці в ділянці чола майже по центру, в правій лобно-скроневій ділянці, в лівій лобно-скроневій ділянці, в лівій лобно-тім`яній області, в лівій завушній ділянці, на зовнішній та внутрішній поверхнях лівої вушної раковини верхньої та середньої третини, в проекції 1-2-го грудних хребців, на задній поверхні правого плечового суглобу, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; садна в правій тім`яній ділянці, в потиличній ділянці справа, на зовнішній поверхні правої вушної раковини в верхній третині, на передній поверхні правого колінного суглобу та на зовнішній його поверхні, на тильній поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувальний акт містить клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, де зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_6 , яка складена за участю захисника ОСОБА_7 , де обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнає повністю, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку, а також те, що йому роз`яснено, що за наслідками згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено підписами сторони захисту.

Потерпілий ОСОБА_5 у своїй заяві зазначив про ознайомлення з положеннями ст. 302 КПК України, згодою з установленими досудовим розслідуванням обставинами та відсутністю заперечень проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 цього Кодексу в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, що підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження, які сумніву у своїй об`єктивності не викликають та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку є повністю доведеною за результатами спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як «грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство)».

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 цього Кодексу суд не встановив.

Зважив суд і на дані про особу винного, котрий за місцем проживання характеризується формально посередньо, в силу ст. 89 КК України несудимий, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

Враховуючи обставини кримінального провадження, та те, що обвинувачений вчинив умисний кримінальний проступок проти громадського порядку та моральності, в сукупності з відомостями про особу ОСОБА_4 та його поведінку в повсякденному житті, з огляду на наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність таких, що його обтяжує, відсутність підтверджених джерел доходу, а також те, що останній офіційно непрацевлаштований, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді обмеження волі, розмір його визначити ближче до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 296 КК України, і не вбачає обґрунтованих підстав для призначення йому більш м`якого виду покарання, що передбачено санкцією вказаної норми КК України, оскільки, на переконання суду, саме такий вид покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Доказів на підтвердження існування обставин, які виключають можливість призначення обвинуваченому такого виду покарання відповідно до ч. 3 ст. 61 цього Кодексу до матеріалів кримінального провадження не долучено.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків з наступних підстав.

Так, вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.02.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн (справа №756/5231/20). Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.08.2021 ОСОБА_4 замінено покарання, призначене вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.02.2021 у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 27 годин.

При цьому, відповідно до відомостей, що містяться у матеріалах кримінального провадження, станом на момент звернення до суду з обвинувальним актом вказаний вирок виконано не було.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Закінчення встановлених у частинах 1, 2 статті 80 КК строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання, з врахуванням положень частин третьої та четвертої цієї статті.

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження наявності обставин, які зумовлюють настання наслідків, передбачених частинами 3, 4 ст. 80 КК України для зупинення чи переривання виконання вищевказаного обвинувального вироку Оболонського районного суду міста Києва від 01.02.2021.

За таких обставин, враховуючи правовий висновок щодо правозастосування положень ст. 80 КК України, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.02.2025 у справі №229/207/24 (провадження №51-2789кмо24), відповідно до якого покарання, строк давності виконання якого сплив відповідно до положень ст. 80 КК України, не може бути приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, при вирішенні питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до статті 71 КК України, а також те, що відповідно до зібраних органом досудового розслідування документів строк давності виконання вищевказаного вироку суду від 01.02.2021 сплинув на час вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку та прийняття рішення судом по суті обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, тому покарання за вказаним вироком не може бути приєднано до покарання, що призначається у даному кримінальному провадженні.

Водночас, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення у сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення останнього можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- оптичний диск з відеозаписом, яким було зафіксовано обставини події 23.03.2025 (постанова від 31.03.2025), - після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1