Справа № 333/4958/25
Провадження №1-кп/333/745/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000809 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Запоріжжя, громадянку України, заміжню, з вищою освітою, раніше обіймала посаду техніка з пального Запорізького КПМЕ «Запоріжелектротранс», наразі звільнена, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, яка не є особою, щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затвердженими Верховною радою України.

Указом Президента України № 685/2021 від 28.12.2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 жовтня 2021 року «Про Стратегію інформаційної безпеки».

Стратегія інформаційної безпеки (далі - Стратегія) визначає актуальні виклики та загрози національній безпеці України в інформаційній сфері, стратегічні цілі та завдання, спрямовані на протидію таким загрозам, захист прав осіб на інформацію та захист персональних даних та визначає забезпечення інформаційної безпеки України є однією з найважливіших функцій держави.

Відповідно до розділу «Аналіз загроз та викликів інформаційній безпеці», зазначеного у Стратегії - глобальні дезінформаційні кампанії, що інспіруються авторитарними урядами та активістами радикальних рухів для маніпулювання свідомістю окремих людей та груп населення, стали повсякденною практикою, яка загрожує демократичному розвитку держав та міжнародній стабільності.

Окрім цього зазначено, що спеціальні інформаційні операції російської федерації спрямовуються на ключові демократичні інституції (зокрема, виборчі), а спеціальні служби держави-агресора намагаються посилити внутрішні протиріччя в Україні та інших демократичних державах. Застосовані російською федерацією технології гібридної війни проти України, у тому числі моделі і механізми інформаційного втручання, поширюються на інші держави, швидко адаптуючись до локальних контекстів та регуляторних політик. Обмежувальні заходи (санкції) та ефективний механізм моніторингу і відповідальності за їх порушення є одним із дієвих механізмів відповіді на дезінформаційну активність російської федерації як держави-агресора.

Відповідно до розділу «Національні виклики та загрози» зазначено, що тривалий час спеціальні служби Російської Федерації проводять свої спеціальні інформаційні операції, більшість із яких спрямовані на підрив національної безпеки України, її національних інтересів, ліквідацію української державності та знищення української ідентичності, провокування проявів екстремізму, панічних настроїв у суспільстві, загострення і дестабілізацію суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації в Україні. Російською Федерацією використовуються нові активні заходи, у тому числі міжнародного характеру, щодо легітимізації спроби анексії Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, заперечення своєї участі у війні на території Донецької та Луганської областей та посилення адвокаційної кампанії за зняття санкцій, запроваджених у зв`язку з порушенням російською федерацією суверенітету і територіальної цілісності України. Задіяння у цьому процесі російською федерацією всіх її спроможностей (політичних, інформаційних, економічних, розвідувальних та інших) залишається особливо небезпечним викликом для України.

Стратегічний курс України на набуття повноправного членства в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору закріплено у Конституції України. У Стратегії національної безпеки України європейська та євроатлантична інтеграція визначена одним із пріоритетів національних інтересів і національної безпеки.

Переважна більшість громадян підтримує реалізацію європейського та євроатлантичного курсу України. Водночас здійснюються спроби маніпуляції свідомістю громадян України шляхом поширення міфів та дезінформаційних (деструктивних) стереотипів щодо ЄС і НАТО з метою послаблення консолідації суспільства щодо зовнішньополітичного курсу України, гальмування проведення реформ, що негативно впливає на загальну суспільно-політичну ситуацію в державі.

Отже, відповідно до Стратегії інформаційної безпеки України визначається суспільно-небезпечний характер діяння, пов`язаного із поширенням дезінформації на користь держави-агресора рф, або такої, що може бути використана державою-агресором рф проти України.

Верховною Радою України 13.12.2022 прийнято Закон України № 2849-IX «Про медіа» (далі за текстом ЗУ «Про медіа»), який 31.03.2023 набрав чинності та спрямований на забезпечення реалізації права на свободу вираження поглядів, права на отримання різнобічної, достовірної та оперативної інформації, на забезпечення плюралізму думок і вільного поширення інформації, на захист національних інтересів України та прав користувачів медіа-сервісів, регулювання діяльності у сфері медіа відповідно до принципів прозорості, справедливості та неупередженості, стимулювання конкурентного середовища, рівноправності і незалежності медіа та визначає правовий статус, порядок формування, діяльності та повноваження Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада).

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про медіа» до категорії медіа (засобу масової інформації) відноситься засіб поширення масової інформації у будь-якій формі, який періодично чи регулярно виходить у світ під редакційним контролем та постійною назвою як індивідуалізуючою ознакою.

Згідно положень п. 28 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про медіа» масовою інформацією є та, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб.

Відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про медіа» - редакційний контроль (редакційна відповідальність) це вирішальний вплив суб`єкта у сфері аудіовізуальних медіа, суб`єкта у сфері друкованих медіа та/або суб`єкта у сфері онлайн-медіа на створення або добір, організацію та поширення програм або іншої масової інформації відповідним суб`єктом.

Так, пунктом 36 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про медіа» до категорії онлайн-медіа відносяться такі, що регулярно поширюють інформацію у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній чи іншій формі в електронному (цифровому) вигляді за допомогою мережі Інтернет на власному веб-сайті, крім медіа, які віднесені цим Законом до аудіовізуальних медіа.

Питання суб`єктності у сфері медіа унормовано у другому розділі ЗУ «Про медіа», окрім того, відповідно до приписів ЗУ «Про медіа» терміни «медіа» та «суб`єктів у сфері медіа» не є тотожними, а правопорушення у сфері медіа можуть вчиняти незалежно від статусу суб`єкта у сфері медіа.

Натомість, відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про медіа» визначено термін - платформа спільного доступу до інформації - сервіс, що забезпечує своїм користувачам за їхнім запитом можливість зберігання та поширення користувацької інформації для необмеженого кола осіб, якщо такі зберігання та поширення не є незначною та суто допоміжною функцією іншого сервісу та з об`єктивних і технічних причин не може використовуватися без такого сервісу.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про медіа» - особа, яка регулярно поширює масову інформацію під своїм редакційним контролем через власні облікові записи на платформах спільного доступу до інформації, не є суб`єктом у сфері онлайн-медіа, крім випадків, якщо така особа добровільно зареєструється як суб`єкт у сфері онлайн-медіа в порядку, передбаченому статтею 63 цього Закону.

Соціальні мережі «Instagram», «Facebook», «Twitter», заборонені на території України «Вконтакте», «Одноклассники», а також месенджери «Telegram», «Viber», «Signal», «WhatsApp» віднесені ЗУ «Про медіа» до платформ спільного доступу до інформації, а тому за своєю суттю відповідають критеріям зазначим п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про медіа», хоча і не є суб`єктом у сфері медіа.

Так, інформаційний ресурс, розміщений у системі миттєвого обміну повідомленнями - месенджері «Telegram» телеграм-чат з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який є невід`ємною частиною телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 доступ до якого не обмежується його власником або утримувачем та не пов`язаний із подоланням систем логічного захисту, тобто є засобом поширення масової інформації у будь-якій формі, який регулярно виходить у світ під редакційним контролем (адмініструванням) та постійною назвою як індивідуалізуючою ознакою з відповідним посиланням, яке дозволяє ідентифікувати вказаний Telegram-канал серед інших.

Окрім того, такий інформаційний ресурс створює умови та можливості будь-якому користувачу системи для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» виготовляти і поширювати матеріали у будь-якій формі та будь-якого змісту з метою доведення інформації до необмеженого кола осіб (користувачів).

Так, громадянка України ОСОБА_4 будучи проросійськи налаштованою особою, яка підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), використовуючи власні електронні (мобільні) пристрої та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_6 », юзернейм « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з ID: НОМЕР_1 в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , здійснила виготовлення та поширення матеріалів, шляхом розміщення особистих дописів (коментарів) під публікаціями, на проросійському інформаційному ресурсі у телеграм-чаті під назвою « ОСОБА_7 » який є невід`ємною частиною телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 у месенджері «Telegram», а саме:

- о 19 год. 29 хв. ІНФОРМАЦІЯ_6 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », особисто виготовила та поширила шляхом допису (коментаря) матеріал (мовою оригіналу): - «Тебе дегенерату хоть говори, хоть с танка в тебя пуляй, ты не поймёшь никогда, зачем СВО, вам порох-гнида сказок нарассказывал про Донбасс, а вы после майдана уши-то и развесили, и понятное дело у вас вообще искажённая информация о происходящем в мире, так что как бы вы там кибервоины усраины не скулили, победа России неизбежна!», (посилання на повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_7 у якому міститься визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України;

- о 19 год. 25 хв. 30.08.2023 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », особисто виготовила та поширила шляхом допису (коментаря) матеріал (мовою оригіналу): - «Мы после майдана в сто раз хуже стали жить и не надо мне блдь тут рассказывать, какая блдь Россия хуёвая, а у нас всё блдь заебись! Было бы заебись, если бы не скакали на своём майдане и не повелись бы на эту хуету, ну а теперь из-за вас всё прахом пошло, что Россия уже вынужненно зашла на территории бывшей усраины, бо всё просрали наши власти, всё и нас людей в том числе!!!», (посилання на повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_8 у якому міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2КК України, а саме: виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, з використанням засобів масової інформації.

Крім того, ОСОБА_4 у період часу з 18.10.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), використовуючи власні електронні (мобільні) пристрої та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_6 », юзернейм « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з ID: НОМЕР_1 в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , здійснила виготовлення та поширення матеріалів, шляхом розміщення особистих дописів (коментарів) під публікаціями, на проросійському інформаційному ресурсі у телеграм-чаті під назвою « ОСОБА_7 » який є невід`ємною частиною телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 що є засобом масової інформації, з необмеженим колом осіб (користувачів), а саме:

- о 18 год. 39 хв. ІНФОРМАЦІЯ_10 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », особисто виготовила та поширила шляхом допису (коментаря) матеріал (мовою оригіналу): - «Запорожье, улица Анголенко , сегодня около двух часов ночи всуки применили фосфорные бомбы против гражданского населения и конечно же обвинили в это армию России????????????», (посилання на повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_11 у якому міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України;

- о 12 год. 24 хв. 27.10.2023 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », особисто виготовила та поширила шляхом допису (коментаря) матеріал (мовою оригіналу): - «Я тоже очень хочу присоединиться уже к России?? а то всуки обстреливают Запорожье и гибнут ни в чём не винные мирные люди!», (посилання на повідомлення: ІНФОРМАЦІЯ_8 у якому міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України;

- о 21 год. 11 хв. 07.07.2024 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », особисто виготовила та поширила шляхом допису (коментаря) матеріал (мовою оригіналу): - «Господи, да когда же РФ выгонит этих всук с нашего региона полностью? В Запорожье уже полтора месяца дурацкие отключения света по 4 часа и по 4 р/сутки, холодильники охлаждаться не успевают! Это издевательство! Россиюшка освободите уже Запорожье! Пожалуйста! И без кондиционеров в такую жару невыносимо!!!», (посилання на повідомлення:ІНФОРМАЦІЯ_12), у якому міститься визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

Отже, своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2КК України, а саме: виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, визнання правомірною та заперечення тимчасової окупації частини території України, з використанням засобів масової інформації, вчинене повторно.

Також, 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - (ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік, Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще

49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статуту ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України, згідно якого територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та федеральним законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст. ст. 2, 3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Статтею 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення. Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Питання про зміну території в Україні, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про всеукраїнській референдум» вирішуються виключно на всеукраїнському референдумі, що призначається постановою Верховної Ради України, яка повинна бути опублікована в офіційних друкованих виданнях.

Відповідно до ст. ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, до складу якої входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Так, встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 будучи проросійськи налаштованою особою, яка підтримує агресивну політику російської федерації та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією, перебуваючи за місцем фактичного проживання:

АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), спрямованих на посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, використовуючи власні електронні (мобільні) пристрої та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_6 », юзернейм « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з ID: НОМЕР_1 в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , здійснила виготовлення та розповсюдила матеріали, шляхом розміщення особистих дописів (коментарів) під публікаціями, на проросійському інформаційному ресурсі у телеграм-чаті під назвою « ОСОБА_7 » який є невід`ємною частиною телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 що є засобом масової інформації, з необмеженим колом осіб (користувачів), а саме:

- о 21 год. 11 хв. 07.07.2024 у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », особисто виготовила та поширила шляхом допису (коментаря) матеріал (мовою оригіналу): - «Господи, да когда же РФ выгонит этих всук с нашего региона полностью? В Запорожье уже полтора месяца дурацкие отключения света по 4 часа и по 4 р/сутки, холодильники охлаждаться не успевают! Это издевательство! Россиюшка освободите уже Запорожье! Пожалуйста! И без кондиционеров в такую жару невыносимо!!!», (посилання на повідомлення:ІНФОРМАЦІЯ_12), у якому міститься заклики до вчинення дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Наведеними вище діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 110 КК України, що кваліфікується, як посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, тобто розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

До матеріалів кримінального провадження додана угода від 05.06.2025 року про визнання винуватості, укладена між прокурором групи прокурорів, який здійснює здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором ОСОБА_9 , обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , за змістом якої: підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначених вище діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 :

- за ч. 1 ст. 110 КК України - 3 роки позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

При призначенні остаточного покарання сторони угоди просять суд керуватись положеннями ст. 70 КК України (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим) та остаточно призначити покарання у виді - 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою відповідальності ОСОБА_4 згодна в повному обсязі.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену ОСОБА_4 , її захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000809, дійшов висновку про затвердження наведеної вище угоди та ухвалення вироку на підставі угоди з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом перед ухваленням рішення з`ясовано, чи цілком розуміє обвинувачена права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають та не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ст. 124 КПК України, документально підтвердженні судові витрати на проведення судової експертизи судом покладаються на обвинувачену.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 27.05.2025 у справі № 331/2106/24 судом скасовується.

Речові докази по справі, а саме:

1) електронний мобільний пристрій - «Iphone 13» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , у чохлі рожево-фіолетового кольору у кількості 1 од. із паролем системи логічного захисту електронного пристрою - НОМЕР_5 ;

2) електронний мобільний пристрій - «Iphone 8» ІМЕІ: НОМЕР_6 без сім-карти і паролю у чохлі фіолетового кольору у кількості 1 од.;

3) блокнот чорно-синього кольору з написом «2017» у кількості 1 од. - підлягає примусовому безоплатному вилученню - спеціальній конфіскації у власність держави, як інше майно, яке було предметом та використано як знаряддя вчинення кримінального провадження в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК слід конфіскувати, як майно, що використане як засіб і знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 468-470, 472-475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 червня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_9 , обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання:

- за ч. 1 ст. 110 КК України - 3 роки позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного призначеного покарання, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електричного засобу контролю, накладений ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 21.05.2025 у справі № 331/2106/24 - не продовжувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 11 142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) грн. 60 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 27.05.2025 у справі № 331/2106/24 скасувати.

Речові докази:

1) електронний мобільний пристрій - «Iphone 13» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , у чохлі рожево-фіолетового кольору у кількості 1 од. із паролем системи логічного захисту електронного пристрою - НОМЕР_5 ,

2) електронний мобільний пристрій - «Iphone 8» ІМЕІ: НОМЕР_6 без сім-карти і паролю у чохлі фіолетового кольору у кількості 1 од.,

3) блокнот чорно-синього кольору з написом «2017» у кількості 1 од., які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів УСБУ України в Запорізькій області конфіскувати у дохід держави.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1