Провадження № 1-кс/369/2394/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000254 від 05.08.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000254 від 05.08.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що 04.08.2025 року до ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Київська обл., Бучанський район, с. Стоянка, 21 км Житомирського шосе, 7, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час реконструкції складського комплексу «Аврора», а саме виконання монтажних робіт з підвищеною безпекою, впав з підйомника з висоти близько 12 метрів, що спричинило тяжкі наслідки.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування слідів вчинення кримінального правопорушення, 05.08.2025 року у період часу з 08 год 28 хвилин по 14 годину 51 хвилину проведено невідкладний обшук за адресою: м. Київ, вул. Коперника, буд.3 , офіс 2020, в ході якого було виявлено та вилучено документи, які належать ТОВ «АЛЕКСАНДР І Я», згідно додатку до протоколу обшуку за адресою: м. Київ, вул. Коперника, 3 пов. 26, оф. 2020, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_4 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 просила розглядати справу у відсутності слідчого, прокурора відповідно до вимог ст. 172 КПК України та відмовити в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Посилаючись на те, що вказане майно- оригінали документів ТОВ «АЛЕКСАНДР І Я» не є знаряддям вчинення злочину, не містять на собі слідів вчинення злочину та належність вказаного майна до речових доказів не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Заслухавши думку представника власника майна, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно за вказаною ухвалою, є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2025 року до ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Київська обл., Бучанський район, с. Стоянка, 21 км Житомирського шосе , 7, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час реконструкції складського комплексу «Аврора», а саме виконання монтажних робіт з підвищеною безпекою, впав з підйомника з висоти близько 12 метрів, що спричинило тяжкі наслідки.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування слідів вчинення кримінального правопорушення, 05.08.2025 року у період часу з 08 год 28 хвилин по 14 годину 51 хвилину було проведено невідкладний обшук за адресою: м. Київ, вул. Коперника, буд.3 , офіс 2020, в ході якого було виявлено та вилучено оригінали документів Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСАНДР І Я».

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критерієм, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання про арешт майна, поданого слідчим СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_4 вбачається, що такий арешт необхідний з метою збереження речових доказів та для отримання можливості проведення в подальшому всіх необхідних слідчих дій та забезпечення можливості притягнення винних осіб до відповідальності.

В подальшому клопотання слідчий посилався лише на ті підстави, що було проведено невідкладний обшук, що може свідчити про легалізацію , вилучених під час обшуку речей.

В той же час, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.08.2025 року у справі № 369/14190/25, № 1-кс/369/2396/25 у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про обшук володіння особи у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 05.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала , не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вирішення питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Крім іншого, відомим є факт, що згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Жодного обґрунтування щодо належності вказаного майна до «доказів злочину», постанова слідчого не містить взагалі, рівно як і не містить жодних обґрунтувань з приводу наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно містить ознаки речового доказу. Разом з тим, ані в самому клопотанні слідчого, ані у матеріалах, доданих до нього, немає жодних доказів, які б встановлювали факт наявності саме у зазначеного майна ознак, перелічених у ст. 98 КПК України. Зокрема, із доданих до клопотання слідчого матеріалів не вбачається наявність підстав вважати, що вилучене майно є речовими доказами.

Зважаючи, що знаходження вилучених в офісі ТОВ «АЛЕКСАНДР І Я» речей, не свідчить та не може автоматично свідчити про їх належність або ж причетність до кримінального правопорушення, ухвала суду про обшук не була легалізована, слідчий суддя вважає, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зважаючи на викладене вище, керуючись ст.ст.84, 98, 170, 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000254 від 05.08.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6