У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання, в м. Кривому Розі, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002368 від 11.11.2024 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ново-Дружевка, Лисичанського району, Луганської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 08 листопада 2024 року, приблизно о 06 годин 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Шкода Фелиция LX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вулиці Гетьманська з боку пр. Миру в напрямку вул. Вільної Ічкерії в Саксаганському районі, міста Кривого Рогу. По напрямку руху вищевказаного автомобіля був розташований не регульований пішохідний перехід, який був позначений дорожнім знаком 5.38.1 та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України.

У цей же час, попереду автомобіля «Шкода Фелиция LX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вулиці Гетьманська поблизу будинку №84 на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожнім знаком 5.38.1 та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, вийшов пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав перетинати проїзну частину вказаної дороги, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Шкода Фелиция LX» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході подальшого руху водій ОСОБА_4 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , не зменшив швидкість, та не зупинився, щоб дати дорогу вищевказаному пішоходу, таким чином порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

В наслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Шкода Фелиция LX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження, у вигляді: закриті переломи лобової кістки праворуч та шийки стегнової кістки ліворуч, які згідно висновку експерта № 2327 від 20.12.2024 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Між порушенням водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричиненням середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_5 , є прямий причинний зв`язок.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав клопотання про закриття кримінального провадження щодо себе, у зв`язку з примиренням з потерпілим, на підставі ст.46 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності. Претензій морального або матеріального характеру потерпілий до нього не має, в зв`язку з тим, що він відшкодував потерпілому шкоду в повному обсязі добровільно. При цьому, обвинувачений зазначив, що наслідки звільнення від відповідальності на підставі ст.46 КК України цілком розуміє.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого. Просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням. Жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має.

Прокурор судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням, за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як слідує з приписів ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з ч.1 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, вчинив нетяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України та раніше до кримінальної відповідальності не притягався (Т. 2 а.с.39), на обліку в КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради» у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває (Т. 2 а.с.38), пенсіонер (Т.2 а.с. 35), під час скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння не перебував (Т.2 а.с. 36), розкаявся у вчиненому ним злочині та завдану ним шкоду відшкодував в повному обсязі.

Крім того, судом взято до уваги, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до необережного нетяжкого злочину. Зазначений злочин ОСОБА_4 вчинив вперше, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки. При цьому, потерпілий не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, так як вони дійсно примирилися.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0002368 від 11.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ч.2 ст.284 КПК України, підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Питання щодо речових доказів судом вирішується у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002368 від 11.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити.

Речовий доказ:

- автомобіль «Шкода Фелиция LX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до розписки повернуто ОСОБА_4 , 24.12.1957 року на відповідне зберігання, залишити в розпорядженні останнього. (Т.2 а.с. 15-16, 17, 18),

Ухвала може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1