Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7797/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСББ "Хорива 31-Б" в особі керівника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ХОРИВА 31-Б", про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження №0000542 від 16.03.2024, на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 18.04.2024 у справі №758/4492/24

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХОРИВА 31-Б» () ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000542, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, про скасування арешту майна.

Обґрунтовуючи подане клопотання, керівник зазначила, що у рамках вищевказаного кримінального провадження Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 18 квітня 2024 року у справі № 758/4492/24 було накладено арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31. Нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31-Б, належали на праві комунальної власності територіальній громаді Подільського району міста Києва, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28 грудня 2007 року, виданим Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради від 12 липня 2007 року № 227 було затверджено перелік об`єктів комунальної власності Подільського району міста Києва, що підлягають приватизації (шляхом викупу орендарем) та внесення змін до попередніх рішень, до якого увійшли нежилі приміщення по м. Київ, вул. Хорива, буд. 31-Б. Відповідно до договору оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва від 11 квітня 2007 року № 2830/07 орендодавець КП «Оренда» передало орендарю ФОП ОСОБА_6 підвальне приміщення площею 130 кв. м по АДРЕСА_1 для розміщення складських та підсобних приміщень.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 лютого 2014 року у справі № 758/14968/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , Київська міська рада, визнано незаконним та скасовано розпорядження Подільської районної в міста Києві державної адміністрації від 11 квітня 2007 року № 514 «Про передачу в орендне користування нежилого приміщення по АДРЕСА_1 » та визнано незаконним і скасовано пункт 9 додатку 10 сесії п`ятого скликання Подільської районної в місті Києві ради «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності Подільської районної у місті Києві ради, які підлягають приватизації та внесення змін у попередні рішення» від 12 липня 2007 року № 227.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року у справі № 758/11400/13-а, залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2014 року по справі № К/800/42413/14, визнано протиправним наказ Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації від 28 грудня 2007 року № 1685-В, а також, визнано недійсним свідоцтво про право комунальної власності, видане Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації 28 грудня 2007 року на підставі наказу від 28 грудня 2007 року № 1685-В.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року у справі № 2-46/11 з урахуванням ухвали цього суду від 17 травня 2021 року про виправлення помилки, позов ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , треті особи: Подільська районна у місті Києві рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , Київська міська рада, департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права спільної сумісної власності на приміщення, витребування у спільну сумісну власність приміщення, усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) в літері (Б) загальною площею 106,2 кв. м, що знаходяться у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 13 лютого 2008 року між відділом приватизації комунального майна Подільського району міста Києва та ФОП ОСОБА_6 .. Визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 право спільної сумісної власності на приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) в літері (Б) загальною площею 106,2 кв. м, що знаходяться у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у спільну сумісну власність ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) в літері (Б) загальною площею 106,2 кв. м, що знаходяться у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_16 задоволено частково. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 права спільної сумісної власності на приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) в літері (Б), загальною площею 106,2 кв. м, що знаходяться у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_16 , подану представником - ОСОБА_18 , задоволено частково. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року та рішення апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_16 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. У решті рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 червня 2015 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2016 року залишено без змін. За договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 22 червня 2018 року ОСОБА_18 , який діяв від імені ОСОБА_16 , продав ОСОБА_19 нежитлові приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) (в літері Б) загальною площею 106,20 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_20 , зареєстровано в реєстрі № 528.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08.08.2022 в рамках справи 758/9989/16-ц співвласникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 усунуто перешкоди у користуванні спільною власністю - допоміжним (нежитловим) приміщенням з з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться у підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення осіб, звільнення вказаних приміщень від будь-якого майна та обладнання відповідачів та осіб, пов`язаних з ними трудовими, цивільними, господарськими та будь-якими іншими правовідносинами. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2018, яким ОСОБА_18 , який діяв від імені ОСОБА_16 , передав у власність ОСОБА_19 нежитлові приміщення ОСОБА_21 з АДРЕСА_1 ,, посвідчений приватним нотаріусом. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_19 на користь співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , у спільну сумісну власність допоміжні (нежитловим) приміщення з з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Постановою Київського апеляційного суду від 21.12.2022 в рамках справи 758/9989/16-ц частково задоволено апеляційну скаргу представника Печеної. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 08.08.2022 в частині задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 31.01.2024 рішення Подільського районного суду міста Києва від 08.08.2022 в рамках справи 758/9989/16-ц в незміненій після апеляційного перегляду частині, Постанову Київського апеляційного суду від 21.12.2022 та ухвалу цього суду від 01.02.2023 залишено без змін. На підтвердження даних обставин та обґрунтування позиції ОСОБА_3 долучено у якості додатків до клопотання скасування арешту судові рішення які набрали законної сили.

В рамках справи № 758/9989/16-ц видано об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ХОРИВА 31-Б» () як Стягувачу виконавчий лист. Відповідно до якого на користь Стягувача з Боржника - ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_19 на користь співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 нежитлові приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) (в літері Б) які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31 у спільну сумісну власність. 21.08.2024 року Подільським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 75874120 на виконання виконавчого листа в рамках судової справи № 758/9989/16-ц. 05.12.2024 року Постановою Подільського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист було повернено Стягувачу - ОСББ «ХОРИВА 31-Б» у зв`язку із наявність обтяження № 54957748 на підставі п. 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" арешту накладеного ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження.

Як зазначив заявник в особі керівника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХОРИВА 31-Б» () ОСОБА_3 судове рішення набрало законної сили, що підтверджується відповідною відміткою та фактом видачі виконавчого документа в рамках цивільної справи про витребування майна на користь ОСББ «ХОРИВА 31-Б». Право власності ОСББ на нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31 підтверджено законним судовим рішенням, що має преюдиціальне значення та є обов`язковим для всіх органів державної влади, в тому числі правоохоронних. Проте, арешт, накладений у межах кримінального провадження, унеможливлює державну реєстрацію за ОСББ «ХОРИВА 31-Б» права власності та порушує майнові права об`єднання.

Адвокат ОСОБА_4 діючи в інтересах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХОРИВА 31-Б» () в судовому засіданні зазначив, що арешт накладено необґрунтовано, а також, відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, клопотання підтримав з мотивів викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Під час надання пояснень також зазначив, що наявність судового рішення яке набрало законної сили, яким встановлено право власності за ОСББ «ХОРИВА 31-Б» свідчить про відсутність підстав для подальшого збереження заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту, оскільки: майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні; не доведено, що арешт забезпечує інтереси кримінального провадження; арешт порушує право власності, встановлене судом.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання до суду не з`явився, будь-яких заяв не подавав.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 18 квітня 2024 року у справі № 758/4492/24 накладено арешт на на нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Заслухавши пояснення учасників процесу та ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що станом на час розгляду клопотання в суді, представником власника майна, доведено наявність правових підстав передбачених ст. 174 КПК України щодо скасування арешту майна, накладеного на нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31, Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 18 квітня 2024 року у справі № 758/4492/24.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХОРИВА 31-Б» (), ані його посадові особи, не є фігурантами та не мають процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000542, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, оскільки їм було відмовлено у залучені у якості потерпілих в рамках даного кримінального провадження. З моменту внесення відомостей до ЄРДР щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і по теперішній час жодної процесуальної дії щодо залучення посадових осіб об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХОРИВА 31-Б» () не проводилось. Стороною обвинувачення не доведений той факт, що нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21) загальною площею 106,20 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 31 були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не надано підтвердження наявності підстав продовження дії арешту майна, у зв`язку із чим, слідчий суддя, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 98, 170 - 173, 309 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ХОРИВА 31-Б", про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження №0000542 від 16.03.2024, на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 18.04.2024 у справі №758/4492/24 - задовольнити;

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 18.04.2024 у справі № 758/4492/24 у рамках кримінального провадження №0000542 від 18.04.2024 на нежитлові приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень 21), (в літ. Б) загальною площею 106,20 кв. м, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Хорива, 31;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Подільського

районного суду м. Києва ОСОБА_1