справа № 208/9515/25
провадження № 1-кс/208/2988/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №№ 0000360 від 30.05.2018 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Поляна Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не судимого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть клопотання

до Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий, за погодженням з прокурором, просив обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження №0000360 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України

На переконання слідчого, нині існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

На думку сторони обвинувачення, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 не є можливим, оскільки, крім іншого, підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

2. Позиції учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судове засідання не прибув. ОСОБА_7 про час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом публікації повістки на офіційному вебсайті суду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив у задоволенні такого відмовити, оскільки не було визначено правову позицію із вказаного питання із його підзахисним.

3. Мотиви слідчого судді

Дослідивши клопотання, надані матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.1. Щодо можливості розгляду клопотання без участі підозрюваного

Зі змісту частин 1, 6 статті 193 КПК вбачається, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підозрюваного у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, має бути встановлено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав або оголошений у міжнародний розшук.

05.06.2018, у зв`язку з невстановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню слідчих дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення в даному кримінальному провадженні в розумні строки.

Відповідно до проведених оперативно-розшукових заходів, направлених на розшук підозрюваного ОСОБА_7 , слідством встановлено, що останній переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України. Зокрема, відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України № 6877/20-2025 від 17.06.2025 ОСОБА_7 13.03.2018 перетнув державний кордон України у пункті пропуску Новотроїцьке (Бугас) у напрямку тимчасово окупованої території.

Враховуючи наведені норми та обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, оскільки він виїхав за межі України та оголошений у міжнародний розшук.

3.2. Оцінка обґрунтованості підозри

25.05.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

У зв`язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру особисто ОСОБА_7 , оскільки він перебуває на тимчасово окупованій території України, таке на підставі ст.278 КПК України було вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, тобто особі, яка зареєстрована за адресою місця проживання ОСОБА_7 ОСОБА_8 (пасинку ОСОБА_7 ), який є близьким родичем, членом сім`ї підозрюваного, а також направлено поштою на вказану адресу, як останню встановлену органом досудового слідства адресу перебування підозрюваного, а саме: Донецька область, Волноваський район с. Вільне вул. Радянська, 128.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника структурного підрозділу «Волноваська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі Дистанція колії) ОСОБА_9 № 259/ос від 01.03.2016 на посаду монтера колії 4-го розряду 5-го околотку дільниці з поточного утримання колії № 2 зазначеного підприємства переведено ОСОБА_7 .

Крім цього, згідно наказу начальника Дистанції колії ОСОБА_9 № 95 о/с від 01.03.2016 ОСОБА_10 переведено на посаду майстра шляхового дільниці 1 групи 5-го околотку дільниці з поточного утримання колії № 2 Дистанції колії.

Відповідно до затвердженої начальником Дистанції колії посадової інструкції ОСОБА_10 , яка доведена йому під підпис, до його повноважень входило:

- пп. 2.31 та 2.32, майстер шляховий 5-го околотку зазначеного підприємства вчасно доводить до відома виробничі завдання бригадирам відповідно до графіків ПУ-75, забезпечує виконання робітниками норм виробітку, аналізує результати виробничої діяльності, забезпечує правильне і своєчасне оформлення первинних документів з обліку робочого часу, виробітку;

- п. 2.38 контролює дотримання робітниками виробничої та трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Таким чином, ОСОБА_10 будучи майстром шляховим дільниці 1 групи 5-го околотку дільниці з поточного утримання колії № 2 Дистанції колії фактично виконував організаційно - розпорядчі функції, тобто був службовою особою.

Приблизно у березні 2016, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих спонукань, вступив у злочинну змову зі своїм керівником майстром шляховим 5-го околотку ОСОБА_10 .

Згідно злочинного плану, ОСОБА_10 зловживаючи своїм службовим становищем взяв на себе обов`язок вносити недостовірні відомості до табелів обліку використання робочого часу, а саме щодо перебування на роботі монтера колії 4-го розряду 5-го околотку дільниці з поточного утримання колії № 2 структурного підрозділу «Волноваська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 , на підставі яких останньому на банківські рахунки № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «АБ «ЕКСПРЕС-БАНК» в м. Волноваха та № НОМЕР_2 , відкритий у відділенні № 1 АКБ «Індустріалбанк» нараховувалась заробітня плата за вказаний період.

У свою чергу, ОСОБА_7 взяв на себе обов`язок передати банківські картки за вищевказаними рахунками ОСОБА_10 , а у разі закінчення строку їх дії поновити його та здійснити зняття готівки безпосередньо у касі банку.

Таким чином, в період з березня 2016 по березень 2018, ОСОБА_10 , зловживаючи своїм службовим становищем, якому достовірно було відомо про відсутність у вказаний період часу ОСОБА_7 на робочому місці, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді заробітної плати ОСОБА_7 , вносив до табелів обліку використання робочого часу Дистанції колії завідомо неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_7 на робочому місці.

На підставі внесених ОСОБА_10 недостовірних відомостей до табелів обліку використання робочого часу щодо перебування ОСОБА_7 на робочому місці, Регіональною філією «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» у період часу з березня 2016 року по березень 2018 на банківські карткові рахунки ОСОБА_7 № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «АБ «ЕКСПРЕС-БАНК» в м. Волноваха та № 0973, відкритий у відділенні № 1 АКБ «Індустріалбанк» в м. Волноваха, останньому безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 145871,03 гривень.

Після зарахування вказаних грошових коштів на картковий рахунок, ОСОБА_10 , використовуючи банківську картку, надану йому ОСОБА_7 , здійснював їх зняття у банкоматах різних банків, а в подальшому розподіляв їх між собою та ОСОБА_7 .

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 завдали збитків фонду заробітної плати Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на загальну суму 145871,03 гривень.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- наказом начальника Дистанція колії ОСОБА_9 № 259/ос від 01.03.2016 про призначення ОСОБА_7 на посаду монтера колії 4-го розряду 5-го околотку дільниці з поточного утримання колії № 2 зазначеного підприємства;

- наказом начальника Дистанція колії ОСОБА_9 № 35/ос від 16.03.2018 про припинення трудового контракту з ОСОБА_7 ;

- Довідкою від Державної прикордонної служби України, про перетин ОСОБА_7 Державного кордону України в період з 2015 по 2018;

- Висновком судової економічної експертизи №1164-1169 від 14.05.2018;

- Вилученими шляхом тимчасового доступу фотоматеріалами з ПАТ «КБ «Приватбанк», на яких є зображення ОСОБА_10 під час зняття грошових коштів.

- Протоколами огляду фотоматеріалів, отриманих з банкоматів КБ «Приватбанк» за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- Допитами працівників 5-го околотку Дистанції колії ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 ;

- Протоколами впізнання по фотографіям працівниками 5-го околотку Дистанції колії за участю ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

- Отриманими шляхом тимчасового доступу документами з АКБ «Індустріалбанк», в яких ОСОБА_7 оформлював документи на отримання платіжної картки, а також в яких зазначені відомості про рух грошових коштів по рахункам;

- Отриманими шляхом тимчасового доступу документами з ПАТ «АБ «Експрес-Банк», в яких зазначені відомості про рух грошових коштів по рахункам та видачу грошових коштів в касі банку;

- Отриманими шляхом тимчасового доступу даними з ПрАТ «ВФ Україна» за телефонним номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 за період з 01.03.2016 по 16.03.2018, в яких підтверджується місцезнаходження останнього на тимчасово окупованій території України за вказаний період;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності, прямо вказують на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

Відомості, які містяться у наведених матеріалах та інших доданих до клопотання доказів узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Під час вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу повноваження слідчого судді в частині оцінки допустимості доказів обмежуються випадками, передбаченими ст. 87 КПК України, втім доводи про наявність таких підстав стороною захисту не повідомлялися.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.3. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

3.3.1. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що ОСОБА_7 безпосередньо після вчинення вищевказаного злочину втік на тимчасово окуповану територію України, і переховується там на даний час, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, може в подальшому продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінований йому є тяжким та карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Вказана обставина підтверджується тим, що підозрюваний з 05.06.2018 перебуває у розшуку та за цей час не перетинав державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованою територією. Крім того, державний кордон України у місці, де Донецька область граничить з територією російської федерації, на даний час не контролюється Україною, що дає змогу підозрюваному безперешкодно виїхати на територію держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, і переховуватись там.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

05.06.2018 у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню із нею слідчих і процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не лише може переховуватися, але і переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів сторони обвинувачення щодо наявності цього ризику.

3.3.2. Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- показання свідків, як тих, що вже допитані під час досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, які надали свідчення, що викривають його злочинну діяльність ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , та володіючи цими відомостями може незаконно впливати на них для того, щоб останні змінили свої покази на його користь, у тому числі шляхом застосування погроз, вмовлянь чи підкупу.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів слідчого в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою їх спонукання до відмови у наданні викривальних показань чи до перешкоджання в одержанні слідством документів, що мають істотне значення для досудового розслідування.

3.4. Щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Частина 2 статті 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_7 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Слідчий суддя враховуючи обґрунтованість підозри, встановлені ризики, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та оцінивши наведені обставини у сукупності, дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого. Крім того, після затримання підозрюваного і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя має розглянути за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

3.5. Щодо перевірки питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, визначення розміру застави та покладення на підозрюваного обов`язків

В межах цього провадження слідчий суддя не перевіряє питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, оскільки, відповідно до ст. 194 КПК такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя має перевірити лише наявність підстав, встановлених у ст. 177 КПК.

КПК не встановлює альтернативних запобіжних заходів, у випадку, якщо підозрюваний виїхав з України та оголошений у міжнародний розшук. Відповідно, обрання такого запобіжного заходу зумовлене поведінкою самого підозрюваного та наявністю підстав, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України слідчий суддя не зазначає строку дії цієї ухвали, не визначає розмір застави та, відповідно, не покладає на підозрюваного обов`язки.

Отже, клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 193-199, 309, 369-372, 376, 532 КПК, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу нагляду донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000360 від 30.05.2018 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути з його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено і оголошено 24.07.2025 о 16.55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1