Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/741/2025 Справа № 641/5447/25
26 серпня 2025 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, із вищою освітою, тимчасово не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
23.06.2025 приблизно о 10:40, керуючи технічно справним транспортним засобом «PEUGEOT 107», р.н. НОМЕР_1 , рухалася по під`їзній дорозі по пр. Байрона зі сторони вул. Садово Паркової в напрямку пр. Петра Григоренка в м. Харкові зі швидкістю приблизно 50 км/год. Наближаючись до буд. № 160 по пр. Байрона в м. Харкові, ОСОБА_5 проявила неуважність, діючи необережно, не переконалась в безпеці своїх дій, своєчасно не зменшила швидкість руху, не зупинила керований нею автомобіль та не дала дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка в цей час переходила проїжджу частину з лівої частини дороги направо по ходу руху автомобіля, чим порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Згідно з висновком експерта у ОСОБА_4 у зв`язку з дорожньо-транспортною подією 23.06.2025 мав місце закритий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням та підвивихом правої стопи назовні, що відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я
Згідно з висновком комплексної судової експертизи матеріалів, засобів звукозапису, відеозапису та автотехнічної експертизи в діях водія автомобіля «PEUGEOT 107», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , наявні невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної пригоди. В умовах даної події водій автомобіля «PEUGEOT 107», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мала технічну можливість попередити наїзд на ОСОБА_4 шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
Дії ОСОБА_5 орган досудового розслідування кваліфікував за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 заявив письмове клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою, зазначив, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована обвинуваченою потерпілій повністю.
Крім того заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від судових витрат. В обґрунтування послався на скрутне матеріальне становище обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку з сімейними обставинами та воєнним станом, зазначив, що на її утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько малолітньої дитини (колишній чоловік обвинуваченої) є інвалідом війни та не має роботи, тому фактично аліменти стягнути у достатньому розмірі обвинувачена не може.
Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 , просила звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з нею як потерпілою, підтвердила відсутність у неї до обвинуваченої будь-яких претензій. Також підтвердила, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована обвинуваченою повністю. Просила також звільнити обвинувачену від сплати судових витрат.
Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання свого захисника, просила звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою та відсутністю у потерпілої до неї будь-яких претензій. Винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення визнала у повному обсязі. Шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, відшкодувала потерпілій повністю. Просила звільнити її від сплати судових витрат, оскільки сума таких витрат для неї є непосильною.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження. Проти звільнення обвинуваченої від сплати судових витрат заперечив, оскільки закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє її від сплати судових витрат.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника обвинуваченої - ОСОБА_6 щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Вимогами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до вимог статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019у справі №439/397/17 (провадження № 13-66кс18) викладений висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.
Суд встановив, що ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію не оспорює, вперше вчинила кримінальне правопорушення, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаялася, завдані вказаним кримінальним правопорушенням збитки відшкодувала потерпілій в повному обсязі, неправомірні дії обвинуваченої ОСОБА_5 до настання тяжких наслідків не призвели. Обвинувачена ОСОБА_5 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебувала.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке відноситься до необережних нетяжких злочинів; потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 примирилися; потерпіла будь-який матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має, що підтверджується заявою останньої.
Обвинуваченій ОСОБА_5 суд роз`яснив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, як це передбачено ст. 285 КПК України. Обвинувачена суду пояснила, що не заперечує проти закриття провадження, також розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності.
Діяння, вчинення якого інкриміновано обвинуваченій ОСОБА_5 дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.
Учасникам провадження зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження у справі.
Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні у кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі вимог ст. 46 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду міста Харкова від 24.06.2025 на тимчасове вилучене майно, а саме: автомобіль «Peugeot 107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 .
Відповідно до ст.126 КПК України суд має вирішити питання процесуальних витрат.
Так, суду надані документи на підтверджені витрат на залучення експерта при проведенні:
-судової автотехнічної експертизи від 17.07.2025 № СЕ-19/121-251723-ІТ в сумі 5348,4 грн.
Сторона захисту заявила клопотання про звільнення ОСОБА_5 від сплати процесуальних витрат, обґрунтовуючи свою позицію тим, що обвинувачена з 2023 року взагалі не отримує будь-якого доходу в зв`язку з втратою роботи, на підтвердження чого суду надана довідка Пенсійного Фонду України Форма ОК-5, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак розмір витрат в сумі 45 636,00 грн є непомірним та надто обтяжливим для обвинуваченої.
Відповідно до частини 4 статті 124 КПК України суд має право звільнити особу від сплати процесуальних витрат повністю або частково, якщо для цього є обґрунтовані підстави, такі як скрутне матеріальне становище обвинуваченої. У даному випадку обвинувачена ОСОБА_5 хоча і є особою працездатного віку, але в зв`язку з воєнним станом втратила роботу та не має доходу, водночас має на утриманні малолітню дитину. Сума процесуальних витрат у розмірі 45 636,00 грн є непосильною для обвинуваченої.
Згідно з частиною 5 статті 124 КПК України у разі звільнення особи від сплати процесуальних витрат за рішенням суду, такі витрати відносяться на рахунок держави та відшкодовуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Ця норма передбачає, що держава, як гарант правосуддя, бере на себе фінансову відповідальність за забезпечення належного розгляду справи, коли обвинувачений не має можливості оплатити ці витрати самостійно.
Крім того, покладення процесуальних витрат на державу відповідає статті 22 КПК України, яка гарантує доступ до правосуддя та справедливий розгляд справи. Змушення обвинуваченої сплачувати витрати в умовах її скрутного матеріального становища могло б порушити принципи розумності та пропорційності, тоді як відшкодування цих витрат за рахунок держави забезпечить баланс між інтересами правосуддя та соціальним захистом особи.
Отже, враховуючи неможливість стягнення процесуальних витрат з обвинуваченої через її фінансовий стан, а також відсутність інших передбачених законом джерел їх покриття, ці витрати в розмірі 45 636,00 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Державного бюджету України. Це рішення є логічним завершенням звільнення обвинуваченої від сплати та забезпечує чітке визначення суб`єкта, який несе відповідальність за ці витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченої від сплати процесуальних витрат - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду міста Харкова від 24.06.2025 на тимчасове вилучене майно, а саме: автомобіль «Peugeot 107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 .
-автомобіль «Peugeot 107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути володільцю - ОСОБА_8 ;
-карту пам`яті Extreme PRO «SanDisk» з файлом «ING_0067(1).МР4»- залишити в матеріалах справи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1