ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2789/25 Номер провадження 11-сс/814/518/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 18 червня 2025 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 серпня 2025 року. Визначено заставу в розмірі 181 680 грн. із визначенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, у кінці січня 2025 року, більш точної дати органом досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_8 у невстановлених місці та особи незаконно придбав наркотичну речовину, обіг якої обмежено канабіс, яку перевіз до місця свого проживання: АДРЕСА_1 , де зберігав з метою подальшого збуту, маючи намір відправити вказану наркотичну речовину в посилці до ДУ „Полтавська установа виконання покарань №23.

23.01.2025 року, близько 19.40 год., ОСОБА_8 з приміщення відділення №13 ТОВ „Нова пошта (м.Полтава, вул.Великотирнівська, 35/2) відправив на ім`я ув`язненого ОСОБА_9 , який утримується в умовах ДУ „Полтавська установа виконання покарань №23, посилку з прихованим в середині наркотичним засобом канабіс, вказавши при цьому вигадані дані відправника ОСОБА_10

24.01.2025 року вказане відправлення надійшло на адресу ДУ „Полтавська установа виконання покарань №23. Під час її огляду було виявлено полімерний згорток, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження у подрібненому стані, яка у відповідності до висновку експерта №СЕ-19/117-25/2309-НЗПРАП від 31.01.2025 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,664 г.

10.01.2025 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесено до ЄРДР за №0000647.

24.01.2025 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесено до ЄРДР за №0000647.

28.01.2025 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесено до ЄРДР за №0000647.

11.06.2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із застосуванням електронного засобу контролю або визначити заставу у розмірі 60 560 грн., оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, в достатній мірі не врахувавши дані про майновий та сімейний стан підозрюваного, визначив занадто великий розмір застави, який є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, розлучений, тобто не має постійних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків. При цьому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та сфері незаконного обігу наркотичних засобів, але на шлях виправлення не став та через незначний проміжок часу після відбуття покарання за попереднім вироком суду знову підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Ця обставина може свідчити про його схильність до антисоціальної поведінки та вчинення правопорушень.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків та осіб, яким відповідно до матеріалів клопотання здійснював збут (продаж) психотропних речовин та з якими перебував у безпосередньому візуальному контакті.

При цьому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може продовжити вчинення протиправної діяльності щодо придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів заради отримання ним постійного джерела прибутку.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги захисника про зменшення застави, розмір якої є непомірним для підозрюваного, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, визначена слідчим суддею застава в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн, тобто в межах визначених ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками, даними про особу підозрюваного.

Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою у визначеному розмірі ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 18 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4