ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/6212/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/575/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2025 року -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 05.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України задоволено частково.

Постановлено накласти арешт на сім згортків з речовиною невідомого походження, які поміщено до сейф пакету ICR 0233614 та опечатано. У задоволенні іншої частини клопотання, а саме: накладенні арешту на мобільний телефон «Xaomi Redmi» відмовлено.

На вказану ухвалу прокурор 17 квітня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що розгляд клопотання про накладення арешту на вилучене майно відбувся без участі прокурора, для участі у розгляді клопотання прокурор офіційно не викликався, а копію ухвали отримав після спливу строку на її апеляційне оскарження лише 17 квітня 2025 року. Вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді необхідно відраховувати з дня отримання прокурором копії судового рішення.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засіданняне з`явились, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Власник майна, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засіданняне з`явилась, заяв чи клопотань про перенесення судового засідання не надала.

Тому апеляційний розгляд проведено за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно вимог, передбачених п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК України, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом цього закону початок перебігу строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді починається з дня оголошення судового рішення, або з дня отримання копії судового рішення, постановленого без виклику особи, яка її оскаржує.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №137/785/17, під поважними причинами пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави. Зазначене узгоджується з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини.

Як слідує із матеріалів провадження, 07 квітня 2025 року прокурором було направлено до суду клопотання про арешт майна, яке було отримано районним судом 08 квітня 2025 року (а.с.14 ).

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно протоколу про автоматизований розподіл справи між суддями від 08 квітня 2025 року вказане клопотання надійшло у провадження слідчого судді ОСОБА_1 (а.с.16).

На аркуші справи 17 міститься заява від автора клопотання ОСОБА_6 на ім`я слідчого судді ОСОБА_1 про розгляд клопотання про арешт майна без застосування засобів аудіо- та відеофіксації, в якій останній також зазначив, що клопотання підтримує та просить його задовольнити, тобто за змістом заяви прокурор не виявив бажання брати участь в судовому засіданні під час розгляду його клопотання про арешт майна.

Розгляд клопотання відбувся 10 квітня 2025 року без участі сторін.

Згідно ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на те, що фіксація судового засідання є обов`язковою, то вищезазначену заяву доцільно вважати такою, в якій прокурор зазначив про своє небажання приймати участь в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Встановлення строків звернення до суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для сторін та інших осіб того, що зі спливом встановленого законом або судом проміжку часу прийняте судові рішення отримують додаткову легітимність (стабільність) та не передбачатимуть можливості перегляду (скасування), а правові наслідки їх прийняття (вчинення) не будуть відмінені. Тобто встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу судового рішення.

Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності та об`єктивності, поведінки сторін, значимості справи та її впливу на суспільні відносини і національну безпеку, наявності фундаментальної судової помилки, а також непереборності обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляції на ухвалу суду для заявника, який не перебуває під вартою, не з датою отримання рішення суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження для прокурора у цьому провадженні починає обчислюватися саме з дня оголошення ухвали, тобто з 10 квітня 2025 року, який закінчувався 15 квітня 2025 року.

Однак, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав лише 17 квітня 2025 року, тобто після закінчення встановленого п.3 ч.2 ст.395 КПК України п`ятиденного строку і поважних причин, які б перешкодили йому подати скаргу у встановлений законом строк, у своєму клопотанні не навів.

Слід відзначити, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає розгляду слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. Заява прокурора, яка міститься на аркуші справи 17 свідчить про його обізнаність про визначення слідчого судді у цьому провадженні та очікуваний розгляд клопотання у встановлений законом строк.

З огляду на зазначене, обставини справи не свідчать про наявність об`єктивно непереборних причин, які б позбавляли прокурора можливості своєчасно отримати інформацію про ухвалу слідчого судді або своєчасно звернутися з апеляційною скаргою. Посилання на отримання копії ухвали після спливу строку апеляційного оскарження не є достатнім, оскільки прокурор мав усвідомлювати дату розгляду клопотання та можливість винесення судового рішення в межах визначеного двохденного строку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2025 року прокурор у кримінальному провадженні пропустив з неповажних причин, а тому підстави для поновлення цього процесуального строку, відсутні.

Керуючись ст.ст.117, 405, ч.3 ст.399 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2025 року повернути прокурору ОСОБА_6 .

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_6 разом з його апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: