Справа № 461/1041/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2262/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2025 року про відмову у задоволенні скарги про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суддя мотивував своє рішення тим, що заявник ОСОБА_6 , як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.06.2014, покликається на постанову Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 463/11488/20, в якій встановлено, що висновок апеляційного суду не ґрунтується на вимогах КПК в частині відмови у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами. Дослідивши зміст заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які покликається заявник не є нововиявленими обставинами, у розумінні ч.2 ст.459 КПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою судді, заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2025 року про відмову у задоволенні скарги про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду до суті.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що суддя районного суду порушив норми кримінального процесуального права, а саме оскаржувана ухвала не відповідає, на думку апелянта, вимогам ст. 370 КПК України, нормам ст.ст. 40, 55 Конституції України та звертає увагу, що суддею місцевого суду не враховано висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 07.05.2025 року у справі №463/11488/20, провадження №51-3142км21

ОСОБА_6 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце такого, однак в апеляційні скарзі зазначив, що не бажає брати участь у апеляційному розгляді.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасника провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону суддя першої інстанції, при постановленні оскарженої ухвали, дотрималася в повному обсязі.

Так, згідно вимог ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України можуть бути обставини, які не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до Галицького районного із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19.06.2014 по справі №461/1041/14-к, згідно якої відмовлено у відкриті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами.

При цьому судом встановлено деталі обставин, а саме те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 13.03.2014, у справі №461/1041/14-к, відмовлено в задоволенні скарги представника Фермерського господарства «Бурки В.В.» ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000987 від 28.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.06.2014 у справі №461/1041/14-к відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_7 від 13.03.2014 у справі №461/1041/14-к.

З врахуванням зазначеного колегія суддів наголошує, що зміст ухвали слідчого судді в справі №461/1041/14-к у її логічному взаємозв`язку в контексті нововиявлених, на думку ОСОБА_6 , обставин, були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Покликання скаржника на те, що судом першої інстанції не було в ухвалі детально надано відповіді на поставлені ним вимоги не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Також колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду у тому, що постанова Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 463/11488/20, в якій встановлено, що висновок апеляційного суду не ґрунтується на вимогах КПК в частині відмови у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами на яку покликається ОСОБА_6 , як на підставу перегляду судового рішення за новивиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами, у розумінні ч.2 ст.459 КПК України.

Скаржник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі послався на висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладений у постанові від 24.02.2025 року (справа 991/7253/23), однак не взяв до уваги всі викладені висновки.

Зокрема у зазначеній вище постанові вказано, що в рішенні КСУ від 10.04.2024 року не йдеться про те, що будь яке рішення слідчого судді може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

У висновку постанови Об`єднаної палати ККС ВС від 24.02.2025 про застосування норм права вказано, що ухвала слідчого судді може бути переглянута слідчим суддею під час досудового розслідування за нововиявленими обставинами, зазначеними у ч.2 ст. 459 КПК України, коли вона безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини і її подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства, а також якщо вона не втратила законної сили внаслідок спливу строку її дії або внаслідок її виконання та відсутні інші засоби правового захисту цих прав і свобод (апеляційне оскарження, періодичний перегляд, нове звернення, тощо).

Скаржник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі посилається на те, що в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.06.2014 року (справа № 461/1041/14-к) встановлено, що КПК України не передбачено можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в Кримінальному процесуальному кодексі України, який був чинний на момент винесення ухвали слідчого судді 19.04.2014 року не було зазначено про можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді. Відповідно у 2014 року слідчим суддею було прийнято законне, обґрунтоване рішення по справі щодо відмови у перегляді ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами.

У главу 34 КПК, яку перейменували у 2017 році змінивши назву глави на «Провадження за нововиявленими або виключними обставинами», були внесені зміни згідно Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, зокрема і у ст. 460 КПК, де чітко вказано, що право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може саме учасник судового провадження.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 3 КПК встановлено, що учасниками судового провадження є: сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених КПК, здійснюється судове провадження.

Однак заявник ОСОБА_6 звертаючись до суду першої інстанції намався зобов`язати суд переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 19.06.2014 (у справі №461/1041/14-к) якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2014 (у справі №461/1041/14-к) стосовно відмови в задоволенні скарги представника Фермерського господарства «Бурки В.В.» ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000987 від 28.12.2013.

Відповідно ОСОБА_6 оскаржував рішення прийняте слідчим під час досудового розслідування, а не рішення прийняте під час судового провадження.

Згідно з практикою Верховного Суду, системне тлумачення положень статей 459, 462 КПК України, вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.01.2024 року, справа ЄУН 389/766/20).

У Постанові Об`єднаної палати ККС Верховного Суду від 24.02.2025 наголошено на наступному.

«… Об`єднана палата звертає увагу на використану в статті 459 КПК термінологію, яка свідчить про те, що законодавець має на увазі «обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути». Вжитий законодавцем термін «ухвала» в контексті цієї статті безсумнівно стосується ухвал, якими закінчується розгляд справи: про застосування примусових заходів медичного характеру (стаття 513 КПК), про застосування примусових заходів виховного характеру (стаття 501 КПК), про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (стаття 483-15 КПК), про звільнення особи від кримінальної відповідальності (стаття 288 КПК).

Об`єднана палата також бере до уваги підхід законодавця до перегляду за нововиявленими обставинами в інших юрисдикціях. В цивільному, господарському або адміністративному процесі предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи (стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 320 Господарського процесуального кодексу України, стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства України). Ці положення не суперечать Конституції, оскільки становлять собою виправдані обмеження, спрямовані на забезпечення швидкого і ефективного судочинства.

Вказані положення законодавства дають достатні підстави для висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, але внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Отже КСУ виходить з того, що не будь-яке рішення слідчого судді може бути переглянуте за нововиявленими обставинами, а лише таке, яке попри виявлення обставин, що свідчать про його помилковість, може залишитися чинним і впливати на долю зацікавленої особи через відсутність правових засобів виправлення таких помилок.

Міркування належної організації судочинства, які виправдовують обмеження права на перегляд за нововиявленими обставинами для судових рішень, що не вирішують справу по суті, тим більш є нагальними в контексті кримінальної юстиції, де вимога розумної швидкості процесу є більш нагальною порівняно з іншими видами судочинства.

Необмежена можливість вимагати перегляду ухвал слідчого судді або процесуальних рішень суду суперечить самій побудові кримінального провадження, яка виправдано обмежує окреме оскарження таких рішень (див. наприклад, частини 2 та 3 статті 392 КПК).

Об`єднана палата не виключає можливості, що у певних випадках встановлена законом система ординарного перегляду ухвал слідчого судді або процесуальних ухвал суду може виявитися недостатньою для виправлення фундаментальних дефектів спірного рішення. У таких виключних випадках така ухвала може підлягати перегляду за нововиявленими обставинами.

У той же час Об`єднана палата звертає увагу, що перегляд за нововиявленими обставинами не має перетворюватися на приховану апеляцію, і лише незгода сторони з оцінкою фактів або їх кваліфікацією не є достатньою підставою для перегляду.

Також, вирішуючи питання про можливість перегляду за нововиявленими обставинами рішень слідчого судді, суд має прийняти до уваги, що відсутність повної інформації під час прийняття рішення в умовах незакінченого розслідування не може вважатися фундаментальним недоліком рішення, який дозволяє його перегляд за нововиявленими обставинами. Також не може бути підставою для такого перегляду виявлення обставин, що є природним наслідком рішення, перегляду якого вимагає зацікавлена особа, як, наприклад, у разі виявлення доказів певних обставин під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді ..

Таким чином, вирішуючи питання, чи може бути переглянута ухвала слідчого судді, постановлена під час незакінченого досудового розслідування, залежить від характеру рішення та доступності засобів ординарного оскарження, передбачених КПК».

В апеляційній скарзі та заяві поданій в суд першої інстанції про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не вказано саме нововиявлені обставини у відповідності до чинного законодавства.

Відтак з врахуванням зазначеного вище колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2025 року про відмову у задоволенні скарги про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Головуючий :

Судді: