КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/1216/22 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/438/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни Сарненського району Рівненської області, громадянина України, українця, неодруженого, військовозобов`язаного, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 витрати на лікування в розмірі 279779 (двісті сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят девять) гривень 20 копійок. У задоволені вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовлено за їх недоведеністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 збитки, завдані внаслідок витрат на лікування в розмірі 9735,86 грн. та 30000,00 грн. моральної шкоди, а всього 39735 (тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 86 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 заподіяну моральну шкоду в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, в іншій частині позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 вартість заподіяної матеріальної шкода внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 102423 (сто дві тисячі чотириста двадцять три) гривень 70 копійок.

Арешт, накладений на автомобіль марки Фольксваген модель Гольф н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2021, після набрання законної сили вироком суду, скасовано.

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно вироку, 10.07.2021 року, о 21 год. 41 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Новокостянтинівська у м. Києві, зі сторони вулиці Костянтинівська в напрямку регульованого світлофорними об`єктами перехрестя з вулицею Аляб`єва. В цей час, на зустріч вказаному автомобілю, у третій (крайній лівій) смузі зустрічного напрямку, зі сторони проспекту Степана Бандери до перехрестя наближався автомобіль марки «CITROEN BERLINGO», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , в салоні якого знаходилась пасажир ОСОБА_11 , а у кузові, необладнаному місцями для сидіння пасажирів, знаходилася пасажир ОСОБА_13 .

Крім того, позаду автомобіля марки «CITROEN BERLINGO», р.н. НОМЕР_3 , в попутному з ним напрямку, рухався автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 250», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_14 .

Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п.п. 10.1, 11.4 та 12.1 ПДР України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- 2.9: водієві забороняється:

- підпункт «а»: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.4: на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно і зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», р.н. НОМЕР_1 під час якого, рухаючись по проїзній частині вулиці Новокостянтинівської в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, відволікся від керування транспортним засобом, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку, безпідставно змінив напрямок руху вліво та на перехресті з вулицею Аляб`єва, виїхав на зустрічні смуги, де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем марки «CITROEN BERLINGO», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , з подальшим зіткненням з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е 250», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_14 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «CITROEN BERLINGO», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_10 , та пасажири даного автомобіля ОСОБА_11 та ОСОБА_13 отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження: закриту поєднану черепно - мозкову та хребетно-спинномозкову травму у вигляді травматичного субарахноїдального крововиливу по фальксу, переломів обох дужок 1-го шийного хребця, зуба 2-го шийного та тіла 2-го шийного хребця, обох дужок 2-го шийного хребця, поширеної підшкірної гематоми м`яких тканин голови в ділянці лівої скроневої, тім`яної та потиличної кісток, закрита травма грудного відділу хребта у вигляді компресійних переломів тіл 1, 3, 4 грудних хребців, закрита травма правого передпліччя у вигляді переломів шиловидного відростка ліктьової кістки, дистального епіметафізу променевої кістки зі зміщенням уламків, численні садна грудної клітки та нижніх кінцівок, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, синці, обличчя, закриту травма правого передпліччя - перелом променевої кістки зі зміщенням уламків, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Також, ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, наскрізну забійну рану нижньої губи, закриту травму грудної клітини - перелом 5,6,7 ребер ліворуч по задній аксілярній лінії зі зміщенням уламків, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п.п, 10.1, 11.4 та 12.1 Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 визнається винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяли потерпілій ОСОБА_13 тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286-1 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки із застосуванням положень ст. 69 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що обвинуваченому суд обрав надмірно суворий вид покарання - позбавлення волі на строк 3 роки та з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 років, з урахуванням наявних у матеріалах кримінального провадження пом`якшуючих покарання обставин, призначене ОСОБА_7 покарання є необґрунтованим. Сторона захисту зазначає, що з урахуванням положень ст. 69 КК України та наявності двох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, є підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті кримінального закону. При цьому, суд в даному кримінальному провадженні не врахував пом`якшуючу обставину - активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, яка полягає в тому, що обвинувачений за власною ініціативою, послідовно, системно надавав правдиві показання з самого початку досудового розслідування так і під час розгляду справи в суді, детально розкрив і виклав усі факти та обставини вчинення злочину, не зловживав наданим йому правом не свідчити проти самого себе, повідомив достовірну інформацію про перебування ним у стані алкогольного сп`яніння та кількості вжитого ним алкоголю. Стверджує, що активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, і поряд з щирим каяттям, є альтернативною і незалежною обставиною, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 07.11.2018 року № 297/562/17). Тобто, перелік пом`якшуючих обставин, передбачений КК України не є вичерпним, адже згідно ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Захисник посилається також на те, що адвокат ОСОБА_15 , який надавав обвинуваченому вторинну безоплатну правову допомогу, не належним чином дотримався вимог законодавства та не порушував питання в ході судового розгляду про застосування положень ст.69 КК України та призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі.

Потерпіла ОСОБА_11 подала заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити повністю. Вирок Подільського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні №0001271 по справі №758/1216/22 від 18.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, змінити. Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за скоєне ним кримінальне правопорушення - злочин, покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.286-1 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, застосування ст.69 КК України є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, оскільки суд при цьому повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу винного.

Положеннями ч.1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався загальних засад, передбачених статтями 50, 65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, згідно яких ОСОБА_7 є працевлаштованим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , є особою, яка не має судимостей, частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілим.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , судом визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції необґрунтовано не враховано як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження.

У ході апеляційного розгляду не було встановлено будь-якого ініціативного, тобто, активного сприяння розкриттю злочину в діях обвинуваченого, а визнання ним своєї вини та надання у суді правдивих показань не свідчать про активне сприяння розкриттю злочину, що узгоджується із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 (справа №263/15605/17).

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції, врахувавши в повній мірі всі дані щодо особи обвинуваченого, позицію потерпілих, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч.2 ст.286-1 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і відповідає скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України колегією суддів не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4