справа № 462/2227/25
УХВАЛА

09 червня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова в складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене із заступником керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000114 від 17.03.2025, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Слідча слідчого відділення ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із заступником керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту наречові докази, а саме на предмети схожі на патрони калібр 5,45 в кількості 130 штук; 2 флеш накопичувачі сірого та чорного кольорів; мобільний телефон Айфон 15 про мах IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ; 4 предмети схожі на магазини із маркуваннями 23,20,29,21; предмет схожий на патрон із маркуванням GECO 308 WIN; металевий предмет схожий на сигнальну міну із маркуванням СМ 320 20-82; предмет схожий на рушницю із маркуванням MODEL ИЖ12; предмет схожий на рушницю із маркуванням PIPK SOROKOSS DOILNEK,які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідча покликається на те, що 04.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.05.2025 у вказаному кримінальному провадженні було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: предмети схожі на патрони калібр 5,45 в кількості 130 штук; 2 флеш накопичувачі сірого та чорного кольорів; мобільний телефон Айфон 15 про мах IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ; 4 предмети схожі на магазини із маркуваннями 23,20,29,21; предмет схожий на патрон із маркуванням GECO 308 WIN; металевий предмет схожий на сигнальну міну із маркуванням СМ 320 20-82; предмет схожий на рушницю із маркуванням MODEL ИЖ12; предмет схожий на рушницю із маркуванням PIPK SOROKOSS DOILNEK.

Постановою слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 04.06.2025 вилучені предмети під час обшуку, визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Враховуючи те, що на вищевказаних речах та предметах збережено сліди вчинення кримінального правопорушення, а також вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх належного зберігання та подальшої необхідності призначення експертиз, просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, однак просять проводити розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримують в повному обсязі та просять таке задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчою суддею не здійснювалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідча суддя, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження встановлено, що 17.03.2025 було проведено реєстрацію провадження №0000114 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.,

З протоколу обшуку від 04.06.2025 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: предмети схожі на патрони калібр 5,45 в кількості 130 штук; 2 флеш накопичувачі сірого та чорного кольорів; мобільний телефон Айфон 15 про мах IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ; 4 предмети схожі на магазини із маркуваннями 23,20,29,21; предмет схожий на патрон із маркуванням GECO 308 WIN; металевий предмет схожий на сигнальну міну із маркуванням СМ 320 20-82; предмет схожий на рушницю із маркуванням MODEL ИЖ12; предмет схожий на рушницю із маркуванням PIPK SOROKOSS DOILNEK.

Постановою слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській ОСОБА_3 від 04.06.2025 вилучені предмети під час огляду, визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вилучені під час обшуку речі з метою запобігання подальшого відчуження майна, що може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положенням п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (далі Переліку), п. п. 1-4 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 № 576 (далі Положення), п.п. 1.1, 2.1, 8.1 - 8.3, 9.1, 9.2, 10.1, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі Інструкції) визначено, що вогнепальна зброя та бойові припаси до неї відносяться до предметів, на які поширюється дозвільна система, та право на володіння вогнепальною зброєю і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом N 51/401/649/471/23/125 від 27 серпня 2010 року, до вилучених з обігу належать: предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.

У постанові Касаційного кримінального суду від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20 Верховний суд зазначив, що КПК зобов`язує слідчого, прокурора після обшуку одразу звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту, що забезпечує власника чи іншого володільця майна, набутого законно та добросовісно, додатковими гарантіями перевірки правомірності володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів у порядку статті 172 КПК. Водночас вилучення предметів, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України, чи предметів, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством, не наділяє їх статусом тимчасово вилученого майна, а відтак не покладає на сторону обвинувачення обов`язку звернутися до суду для вирішення подальшої правової долі такого майна.

Оскільки, Інструкцією передбачено, що придбання і використання зброї здійснюється громадянами України лише на підставі виданого Дозвільною системою дозволу, а наявність такого дозволу під час проведення обшуку не було встановлено, то вилучене майно є таким, що вилучене з обігу, а отже підлягає вилученню та не підлягає поверненню. Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речі є зброєю чи боєприпасами суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення. У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, саме в даній частині, є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в цій частині в його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить слідчий накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вищевказані інші об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження триває, тому суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити клопотання слідчого з метою збереження вказаних речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України слідча суддя, -

постановила:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000114 від 17.03.2025, а саме: 2 флеш накопичувачі сірого та чорного кольорів; мобільний телефон Айфон 15 про мах IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/2227/25. Ухвала 10.06.2025 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Слідча суддя: ОСОБА_1