Справа № 443/436/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1059/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження №0000615 від 12.10.2022 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішне Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, інваліда ІІІ групи, непрацюючого, раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представник потерпілої ОСОБА_9 ,

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави (одержувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300; код отримувача: 38008294, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) р/р UA0013933) процесуальні витрати за проведення судової інженерно - транспортних експертиз:

№СЕ-19/114-22/18898-IТ від 23.12.2022 у розмірі 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок;

№СЕ-19/114-22/18899-IТ від 23.12.2022 у розмірі 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок;

№СЕ-19/114-22/18897-IТ від 26.12.2022 у розмірі 2 831 (дві тисячі вісімсот тридцять одна) гривня 70 копійок;

№СЕ-19/114-22/22276-IТ від 12.01.2023 у розмірі 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок, а всього на загальну суму 8 495,10 ( вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 10 копійок.

Вирішено питання щодо речових доказів та арешту майна.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , 11.10.2022 близько 14 год 50 хв керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Kangоo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Шевченка, с. Жирова Стрийського району Львівської області при проїзді її ділянки неподалік будинку №102, вул. Шевченка, с. Жирова Стрийського району Львівської області, проявив злочинну недбалість, яка виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки, на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напряму, без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час йому назустріч рухався автомобіль «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , такими своїми діями створив аварійну обстановку, котра призвела до зіткнення із ним.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 129/2022 від 09.12.2022, отримала гематому лівої молочної залози, переломів 1-9 ребер зліва, посттравматичний лівобічний гідроторакс, посттравматичний правобічний пневмоторакс, які відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , а саме:

п. 1.2 (в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів);

п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

п. 2.3 (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на ї зміну; «д» водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);

п. 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу);

п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.);

п. 12.9 (водієві забороняється: підпункт «б» - перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил);

Факт суперечності дій водія автомобіля марки «Renault Kangoо», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 вимогам п.п, 10.1. та 11.3, чинних Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП та наслідками, що настали.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що з вироком не погоджуєтьсь у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, враховуючи наступні обставини.

Апелянт зазначає, що суд як на докази його вини посилався, зокрема, на протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022, схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 року фото таблицю до протоколу огляду місця події від 11.10.2022, висновок експерта від 26.12.2022 №СЕ-19/114-22/18897-ІТ, висновок експерта від 23.12.2022 №СЕ-19/1 14- 22 18899-ІТ, висновок експерта від 23.12.2022 №СЕ-19/114-22/18898-ІТ, висновок експерта від 12.01.2023 №СЕ-19/114-22/22276-ІТ. Однак, зазначені докази не є допустимими, виходячи з наступного.

Зазначає, що з протоколу огляду місця ДТП вбачається, що під час проведення даної слідчої дії було складено схему, а також здійснювалася фотофіксація. До протоколу додана фототаблиця у вигляді фотознімків з місця ДТП. Однак, протокол не містить інформації про характеристики технічного засобу фіксації та носія інформації, які застосовано при проведенні вказаної процесуальної дії. Звертає увагу на те, що фототаблиця складена без зазначення дати її виготовлення, а також не містить відомостей про технічні засоби, які всовувалися для створення фотознімків.

Крім цього вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, коли та від кого слідчий отримав ці фотознімки, яким чином фіксував отримання фотознімків, коли складав такі фотоілюстрації та з якого носія інформації, на якому вони містилися, яку процесуальну дію проводив і якими нормами КПК України щодо фіксування процесуальних дій керувався при цьому, що суперечить вимогам ч.З ст.104, ст.237 КПК України.

Вважає, що дані фототаблиці складено та оформлено з порушенням вимог, передбачених ст. 105 КПК України, оскільки в протоколі огляду місця події не зазначено, що фототаблиці є додатками до протоколу і в якій кількості, а також, всупереч вимогам ч. З ст. 105 КПК вони не засвідчені підписами понятих та спеціаліста, який, нібито, брав участь в їх виготовленні. В зв`язку з цим. на підставі 2 ст. 86 КПК України та порядку, передбаченому ч. З ст. 89 КПК України такі докази (фототаблиця) до протоколу огляду місця події є недопустимими доказами. Також, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не містить вимірів, що стосуються положення транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної пригоди. В графі «Наявність відокремлених від транспортного засобу частин деталей і інших об`єктів (фрагментів оздоблення, частинок фарби, уламків, скла, осипу, ґрунту, вантажу або багажу, слідів рідини тощо)» - п. 22 зазначено розташування уламків транспортних засобів та уламки скла, однак з фототаблиці вбачається під автомобілем «Renault» наявність охолоджуючої рідини, моторного мастила. Натомість, ні сам протокол огляду, ні додаток до нього у вигляді план-схеми, не містить зазначеної слідової інформації, її розмірних характеристик та розташування відносно меж проїзної частини, що свідчить про самовільне визначення слідчим місця зіткнення транспортних засобів та унеможливлює його встановлення експертним шляхом.

В порушення вимог ч. 7 ст. 237 КПК України та ст. 104 КПК України протокол огляду місця події ДТП не містить відомостей про те, яким вимірювальним приладом здійснювались виміри, умови та порядок його використання та характеристики (ціна ділення, загальна довжина вимірювального приладу, тощо).

Вказує, що з план-схеми доданого до протоколу огляду місця ДТП вбачається, що ширина проїзної частини становить 5,7м, а відтак кожна смуга руху для транспортних засобів у обох напрямках становить 2,85м (5.7/2=2.85). тобто на вказаній відстані знаходиться середина проїзної частини.

Враховуючи схематичне зображення на план-схемі. та кінцеве розташування транспортних засобів, а також виміри, що зазначені на схемі, вбачається, відстань від правого краю автомобіля «Renault» до краю проїзної частини становить 4,5м.

Зіставляючи дані величини, (2.85м - смуга для руху та 4,5м - початок осипу скла та пластини - п. 4 умовних позначень на план схемі) можна дійти висновку, що зіткнення транспортних засобів відбулось у смузі руху автомобіля «Renault».

Апелянт зазначає, що виходячи зі встановлених порушень, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 р. з доданими до нього схемою та фототаблицею не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки вони оформлені всупереч - вимогам КПК та містять неповну інформацію.

Вважає, що суд залишив поза увагою пояснення понятого ОСОБА_12 про те. що схеми ДТП він не підписував. Відсутність підпису понятого ОСОБА_12 як особи, яка брала участь у виготовленні схеми ДТП як додатка до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди свідчить про порушення Закону - ч. З ст. 105 КПК України.

Отже, при складанні додатка до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди - схеми ДТГІ слідчий діяв не у спосіб визначний Законом, оскільки вказана схема ДТГІ не підписана понятим.

В свою чергу, без схеми ДТП, виготовленої відповідно до закону, неможливо встановити обставини справи, наявність чи відсутність події й складу кримінального правопорушення.

Вважає, що сторона обвинувачення не вжила жодних заходів для спростування тверджень понятого ОСОБА_12 , а суд виніс вирок, керуючись припущеннями.

Зазначає, що оскільки протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 р., схема та фототаблиця до нього є недопустимими доказами, то, керуючись практикою ЄСГІЛ. слід визнати недопустимими похідні від них докази, які складено на підставі наданих матеріалів кримінального провадження.

Апелянт вважає, що суд не обґрунтував відхилення його пояснень про втрату свідомості перед ДТП та надання переваги поясненням потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , які - подружжям, про «заснув за кермом» над моїми. В практиці керування транспортними засобами є звичайною поведінка водія який в разі виникнення небезпеки або гальмує, або намагається уникнути небезпеки шляхом маневрування.

Звертає увагу, що на місці події не було зафіксовано жодних ознак гальмування автомобіля під керуванням обвинуваченого або ознак маневрування, тобто спроб уникнути зіткнення із перешкодою, що додатково підтверджує слова про втрату свідомості та виключає вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки склад такого передбачає наявність суб`єктивної сторони злочину, яка визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Апелянт зазначає, що не є достатніми для висновку «поза розумним сумнівом» про його винуватість механізм отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Вважає, що обґрунтованого припущення щодо незастосування і момент ДТП ременя безпеки ОСОБА_10 та можливості уникнення настання хоча частини тілесних ушкоджень у разі присутності пасивної безпеки, що також свідчить про недотримання водієм автомобіля «ВАЗ 2121» Правил дорожнього pvxv і вкладається в канву подій, як вони відбулись (пп. «в» п. 2.3 ПДР: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки).

На підтвердження/спростування вказаної обставини заявлено клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи для встановлення механізму виникнення у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, зокрема, чи була потерпіла пристебнута ременем безпеки до попереднього пасажирського сидіння автомобіля «ВАЗ 2121» в момент ДТП. Однак вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні такого клопотання.

Апелянт вважає, що внаслідок грубих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування так і судового розгляду, перелік яких наведено вище, залишилися невстановленими обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мають істотне та вирішальне значення для прийняття правильного та законного рішення.

Не погоджуючись з вироком суду потерпіла ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що у вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2024 року взагалі не згадується про подання цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, та відповідно не вирішується питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, за чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Зазначає, що ні вона, ні її представник не отримували будь-яких ухвал Жидачівського районного суду про залишення поданого позову без розгляду чи про повернення такого позову позивачу, відсутні такі ухвали і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Просить дослідити питання отримання та розгляду судом першої інстанції цивільного позову поданого 02 квітня 2024 року ОСОБА_10 (в порядку с 128 КПК України) про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Також звертає увагу що, суд першої інстанції безпідставно відмовив у залучені її чоловіка ОСОБА_11 до справи у якості потерпілого.

Вважає, що вищезазначена ухвала Жидачівського районного суду Львівської області від 10 травня З року у справі № 443/436/23 про відмову у залучені ОСОБА_11 справи у якості потерпілого, винесена судом без виходу в нарадчу кімнату, що є додатковою підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, виступи присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч.3 ст.62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

При цьому слід врахувати, що згідно зі ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вказано в ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку колегії суддів, при постановленні обвинувального вироку, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Всі докази, які були здобуто по справі, були отримані у встановленому законом порядку, а тому є належними та допустимими і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_6 у скоєнні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, поза розумним сумнівом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду справи в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винним, зазначив, що 11.10.2022 близько 14:30 год. він рухався на своєму автомобілі марки «Рено» в напрямку м. Ходорів з м. Новий Розділ. Швидкість руху була 40-50 км/год, оскільки на дорозі ями та відсутня розмітка. Стаж водіння 20 років. Сідаючи за кермо почував себе добре. Пам`ятає як заїхав в с. Жирова, пам`ятає початок села і автобусну зупинку, яка на відстані 10-20 м від знаку, після чого втратив свідомість, що відбувалося дальше не пам`ятає. Прийшов до тями від удару об лобове скло свого автомобіля при зіткненні з іншим автомобілем «Нивою». Сам момент зіткнення не пам`ятає. Після зіткнення хотів вийти з автомобіля. До нього підійшли люди, відкрили двері і він знову втратив свідомість. Далі пам`ятає медиків, які надави йому першу медичну допомогу, завели в карету швидкої допомоги та відвезли в лікарню. Автомобіль «Ниву» перед ДТП не бачив. Дорога пряма з нахилом вниз направо. Оглядовість до повороту метрів 30-50 не більше. Свідомість втратив, коли їхав по прямій, ще до входу в поворот.

На запитання прокурора чи визнає він факт зіткнення відповів, що визнає однак вважає даний злочин, злочином, який вчинений з необережності та є неумисним. Чому втратив свідомість не зміг пояснити, однак додав, що переніс два інфаркти. В лобове скло вдарився по інерції від удару. Внаслідок чого втратив свідомість не знає. Після ДТП лежав в лікарні в м. Стрий, має проблеми з високим тиском. Після ДТП боліла грудна клітина близько місяця. Момент удару не пам`ятає, коли відновилася свідомість не може сказати. Пам`ятає, що з машини його витягував якийсь чоловік, обличчя не пам`ятає, однак понятим він не був. Після того, втратив знову свідомість, прийшов до тями, коли вкололи і дали нашатир, поряд вже перебували медпрацівники. Хто його завів у карету швидкої допомоги не пам`ятає. Бачив, що його автомобіль стояв на дорозі на своїй полосі та був розвернутий градусів на 30. Передня частина була на середині дороги. Вважає, що могло розвернути від удару. Автомобіль «Нива» був у рові.

Вважає, що в судовому засіданні не здобуто беззаперечних доказів його винуватості, а відтак просив суд його виправдати.

Проте, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до яких 11.10.2022 вона із чоловіком ОСОБА_11 їхали з с. Букавина в м. Новий Розділ, точну годину не пам`ятає. Обоє були пристебнуті пасками безпеки. Оглядовість була добра, погода була ясною, дорога сухою. В селі Жирова на відстані близько 20 м вона помітила, автомобіль жовтого кольору, який почав рухався прямо на них із-за пологого повороту так якби згори, а вони заїжджали на підйом. Потім відчула удар, все відбулося раптово, після чого зрозуміла, що в автомобіль на якому вони рухались в`їхав автомобіль жовтого кольору та в результаті чого їх автомобіль задньою частиною опинився в рові. Оскільки удар прийшовся на водійську сторону, то двері зі сторони водія заклинило, відтак її чоловік вибирався з машини через передні пасажирські двері. Ліва сторона їх автомобіля була повністю розбита, капот відкрився. Автомобіль «Рено» після ДТП, яка відбулась на проїзній частині дороги по якій вони рухались, там і залишився, з під капоту витікала рідина, скло було розбите. ОСОБА_6 був у свідомості, в нього була розбита голова та текла кров. Чула як ОСОБА_6 , говорив невідомому їй чоловіку, якій допомагав ОСОБА_6 вибратись з машини, що він заснув за кермом. Потім приїхала швидка допомога, якою вона з чоловіком були доставлені в лікарню, де в неї було діагностовано переломи 9 ребер, з двох сторін в легенях була вода, яку відкачували на тілі були численні гематоми, боліли груди. На той момент вона була у критичному стані, задихалася. Три дні була під апаратом штучної вентиляції легень. Також був пошкоджений одяг, який лікарі розрізали за допомогою ножиць. Більше двох місяців не працювала, лікувалась. Лікується по даний час. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав її чоловік, який знаходився за кермом. Вважає, що тілесні ушкодження чоловіка відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості. Обвинувачений не цікавився станом її здоров`я, не намагався відшкодувати завдані збитки, навіть не вибачився;

- даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_11

- даними в судовому засіданні показаннями понятого ОСОБА_12

- даними в судовому засіданні показаннями понятого ОСОБА_13

- даними в судовому засіданні показаннями експерта ОСОБА_14

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022, /т.1 а.с.145-152/;

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022, /т. 1 а.с. 153/;

- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 11.10.2022, /т. 1 а.с. 154-161;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2022 /т. 2 а.с.10-12/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2022 /т.2 а.с. 13-14/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2023 відповідно до якого в с. Жирова 16.02.2023 /т. 2 а.с. 28-30/.

- висновком експерта від 26.12.2022 №СЕ-19/114-22/18897-ІТ, /т.2 а.с. 3-9/;

- висновком експерта від 23.12.2022 №СЕ-19/114-22/18899-ІТ, /т.1 а.с. 241-246/;

- висновком експерта від 23.12.2022 №СЕ-19/114-22/18898-ІТ, /т.1 а.с. 229-234/;

- висновком експерта від 12.01.2023 №СЕ-19/114-22/22276-ІТ, /т. 2 а.с.20-25/;

- висновком експерта №129/2022 від 09.12.2022, /т.1 а.с. 203-204/;

- постановою про призначення слідчого у кримінальному провадженні від 20.10.2022 /т. 1 а.с.137/;

- повідомленням про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.10.2022, /т. 1 а.с. 138/;

- постановою про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.10.2022, /т. 1 а.с. 139/;

- реєстрацією повідомлення по телефону (телеграмою №10503) від 11.10.2022 /т. 1 а.с.140/;

- рапортом слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 від 11.10.2022 16:05 /т. 1 а.с.141/;

- реєстрацією телеграми №3766 від 11.10.2022 16:04:29 /т.1 а.с. 142/;

- реєстрацією телеграми №3767 від 11.10.2022 16:16:47 /т.1 а.с. 143/;

- реєстрацією телеграми №3768 від 11.10.2022 16:26:29 /1 а.с. 144/;

- постановою про визнання речових доказів від 12.10.2022 /т. 1 а.с.166/;

- клопотанням про арешт майна від 12.10.2022 /т. 1 а.с. 167-169/;

- ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_16 від 20.10.2022 /т. 1 а.с.171-172/;

- клопотанням про арешт майна від 12.10.2022 /т. 1 а.с. 173-175/;

- ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_16 від 20.10.2022 /т. 1 а.с.177-178/;

- клопотанням про арешт майна від 24.10.2022 /т. 1 а.с. 179-181/;

- ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_16 від 27.10.2022 /т. 1 а.с.183-184/;

- клопотанням про арешт майна від 24.10.2022 /т. 1 а.с. 185-187/;

- ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_16 від 27.10.2022 /т. 1 а.с.189-191/;

- заявою ОСОБА_10 від 10.11.2022, /т. 1 а.с.195/;

- постановою про визнання потерпілим від 12.10.2022 згідно якої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0000615 від 12.10.2022 /т. 1 а.с.198-199/;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи від 10.11.2022 /т.1 а.с.201-202/.

- протоколом огляду документів від 10.11.2023 , /т. 1 а.с. 213/;

- постановою про визнання речових доказів від 10.11.2022, /т. 1 а.с.214-215/;

- постановою про призначення судової-інженерно-транспортної експертизи від 24.10.2022 , /т.1 а.с.224/;

- клопотанням експерта від 07.11.2022 №СЕ-19/114-22/18898-ІТ, / т. 1 а.с. 226/;

- постановою про призначення судової-інженерно-транспортної експертизи від 24.10.2022, /т.1 а.с.236/;

- клопотанням експерта від 07.11.2022 №СЕ-19/114-22/18898-ІТ / т. 1 а.с.238/;

- постановою про призначення судової-інженерно-транспортної експертизи від 24.10.2022, /т.1 а.с.247/;

- клопотанням експерта від 07.11.2022 №СЕ-19/114-22/18897-ІТ,/ т. 1 а.с.249/;

- постановою про призначення судової-інженерно-транспортної експертизи від 14.12.2022, /т.2 а.с.15-17/;

- довідкою про витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по спеціальності 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/114-22/22276-IТ від 12.01.2023, /т. 2 а.с. 19/;

- повідомленням про зміну групи прокурорів від 25.01.2023, /т. 2 а.с.26/;

- постановою про зміну групи прокурорів від 25.01.2023, /т. 2 а.с.27/;

Також судом першої інстанції досліджувались характеризуючі дані щодо обвинуваченого: відомості про відсутність судимостей, довідка про те, що обвинувачений на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, довідка про склад сім`ї та характеристика за місцем проживання /т.2 а.с.33-39/ ;

- довідка про витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/114-22/18898-IТ від 23.12.2022 у кримінальному провадженні №0000615 згідно якої кількість експертогодин 10 та витрати на проведення експертизи 1 887,80 грн /т. 1 а.с.228/;

- довідка про витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/114-22/18899-IТ від 23.12.2022 у кримінальному провадженні №0000615 згідно якої кількість експертогодин 10 та витрати на проведення експертизи 1 887,80 грн /т. 1 а.с.240/;

- довідка про витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по спеціальності 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/114-22/18899-IТ від 23.12.2022 у кримінальному провадженні №0000615 згідно якої кількість експертогодин 10 та витрати на проведення експертизи 1 887,80 грн /т. 1 а.с.240/;

- довідка про витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по спеціальності 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» №СЕ-19/114-22/18897-IТ від 26.12.2022 у кримінальному провадженні №0000615 згідно якої кількість експертогодин 15 та витрати на проведення експертизи 2 831,70 грн /т. 2 а.с. 2/;

- довідка про витрати на проведення судової інженерно - транспортної експертизи по спеціальності 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/114-22/22276-IТ від 12.01.2023 у кримінальному провадженні №0000615, згідно якої кількість експертогодин 10 та витрати на проведення експертизи 1 887,80 грн /т. 2 а.с. 19/;

- посвідчення водія виданим 27.12.2014 згідно якого ОСОБА_6 має право керувати транспортними засобами категорії В1, В /т. 1 а.с. 191/;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 АТ «СГ «ТАС», згідно якого власником транспортного засобу марки «Renault», модель «Kangoo», колір жовтий є ОСОБА_6 /т.1 а.с.192/;

- поліс №АТ/ 1868114 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договором добровільного комплексного страхування, згідно якого забезпечений транспортний засіб, номерний знак НОМЕР_3 , марки «Renault Kangoo» /т. 1 а.с.193-194/;

Окрім того за клопотанням прокурора та потерпілої судом було досліджено:

- заяву ОСОБА_11 від 10.11.2022, /т. 1 а.с.207/;

- пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, котру одержав ОСОБА_11 10.11.2022 /т. 1 а.с.208-209/;

- постанову про визнання потерпілим від 12.10.2022, /т. 1 а.с.210-211/;

- заяву ОСОБА_11 від 10.11.2022, /т. 1 а.с.212/;

- постанову про призначення судово-медичної експертизи від 10.11.2022, /т. 1 а.с.216-217/;

- висновок експерта №130/2022, /т. 1 а.с.218-219/;

- розписку ОСОБА_11 від 13.12.2022, /т. 1 а.с.220/;

- посвідчення водія видане 07.07.1994 ОСОБА_11 /т. 1 а.с.221/;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2121», рік випуску 2004, реєстраційний № НОМЕР_2 . Власник: ОСОБА_11 /т. 1 а.с.222/;

- постанову про скасування постанови про визнання потерпілим від 25.01.2023,/т. 1 а.с.223/;

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнав їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством, у зв`язку з чим, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, колегія суддів вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

При цьому, всі докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про його винуватість, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення та, в силу ст. 84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих апеляційних доводів, які б свідчили про протилежне та про істотне порушення вимог КПК України, обвинуваченим не вказано.

Обвинуваченим не надано будь-яких об`єктивно встановлених даних щодо спростування зазначених відомостей. А тому, його твердження щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами кримінального провадження та доказами, дослідженими судом під час судового розгляду.

Щодо доводів апелянта про те, що слід визнати недопустимим доказом протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 з додатками до нього, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 104, 105, 237 КПК України колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 103 КПК України, однією з форм фіксування процесуальних дій під час кримінального провадження є протокол.

Вимоги щодо форми, змісту та складання протоколу, визначені ст. 104 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 104 КПК України, протокол складається з вступної частини, яка повинна містити відомості, зокрема про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання .

Згідно з ч. 5 ст. 104 КПК України, протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 105 КПК України, додатками до протоколу можуть бути , зокрема, фототаблиці, схеми.

Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків (ч. 3 ст. 105 КПК України).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.10.2022 вбачається, що такий складений слідчим СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 , за участю експерта криміналіста Стрийського РУП ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

У протоколі слідчим вказано, місце, час процесуальної дії, в описовій частині протоколу викладені та зафіксовані отримані в результаті процесуальної дії відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Згідно з ч.3 ст.237 КПК України, для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Таким чином, коло осіб, що можуть бути запрошені для участі в огляді визначено ч.3 ст.237 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 з додатками як доказу, оскільки в ньому огляду не містить вимірів, щодо положення транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної погоди то такі суд вважає неспроможними, оскільки до протоколу додано схему ДТП в якій зазначені всі заміри, щодо положення транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної погоди.

Оскільки експертами при проведенні експертиз враховувались заміри, які зазначені в схемі ДТП, суд також вважає неспроможними покликання сторони захисту, що ДТП відбулась на проїжджій частині дороги, по якій рухався ОСОБА_6 .. Доказів протилежного (експертиза) стороною захисту суду надано не було.

Відтак, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 зі схемою та фототаблицею до нього відповідають вимогам ст. 104, 105,237 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд залишив поза увагою пояснення понятого ОСОБА_12 про те, що схеми ДТП він не підписував колегія суддів зазначає наступне.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_12 ствердно вказав, що був під час проведення огляду місця ДТП, вказав що працівники поліції проводили заміри, після чого дали йому підписати протокол огляду місця дорожньої-транспортної пригоди від 11.10.2022, який він підписав, однак схему ДТП не підписував.

Враховуючи те, що чинний КПК України не містить імперативної норми щодо обов`язкового проведення огляду місця події з залученням понятих, тому та обставина, що понятий ОСОБА_12 не підтвердив проставлення ним підпису на схемі ДТП, яка є додатком до протоколу, не свідчить про отримання доказу внаслідок істотного порушення конституційних прав та свобод людини, а тому підстав для визнання доказу недопустимим немає. Тим паче схема, підписана слідчим ОСОБА_18 , понятим ОСОБА_19 , а протокол також експертом криміналістом ОСОБА_20 та самим ОСОБА_12 .

Сама по собі схема ДТП не є самостійним процесуальним документом, оскільки є додатком до протоколу огляду місця події, а відтак, відсутність одного із підписів, не може бути підставою для визнання самого протоколу огляду місця події недопустимим доказом.

Більше того понятий ОСОБА_13 в судовому засідання підтвердив факт проведення працівниками поліції замірів на місці ДТП, складання процесуальних документів в присутності понятих, в тому числі Білоуса, після чого складені документи були підписані як самим ОСОБА_13 , про, що свідчать його підписи так і іншим понятим.

Що стосується доводів про недопустимість протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 з додатками як доказу, оскільки в ньому огляду не містить вимірів, щодо положення транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної погоди то такі колегія суддів вважає неспроможними, оскільки до протоколу додано схему ДТП в якій зазначені всі заміри, щодо положення транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної погоди.

Як вбачається з матеріалів справи, експертами при проведенні експертиз враховувались заміри, які зазначені в схемі ДТП, суд також вважає неспроможними покликання сторони захисту, що ДТП відбулась на проїжджій частині дороги, по якій рухався ОСОБА_6 .. Доказів протилежного (експертиза) стороною захисту суду надано не було.

Відтак, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2022 зі схемою та фототаблицею до нього відповідають вимогам ст. 104, 105,237 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_6 перед ДТП втратив свідомість, оскільки такі спростовуються показами потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні дала покази про те, що після ДТП ОСОБА_6 був у свідомості, в нього була розбита голова та текла кров. Чула як ОСОБА_6 , говорив невідомому їй чоловіку, який допомагав ОСОБА_6 вибратись з машини, що він заснув за кермом. Також покази Колодія спростовуються показами свідка ОСОБА_11 який в судовому засіданні дав покази про те, що після ДТП, водію «Рено» ОСОБА_6 , перехожі допомогли вибратися з автомобіля, оскільки в нього була розбита голова. ОСОБА_6 повідомив, що заснув за кермом, а тому виїхав на зустрічну частину дороги, внаслідок чого відбулось ДТП. Суд також враховує покази свідка ОСОБА_12 , який судовому засіданні дав покази, що підійшовши до автомобіля «Рено», побачив, що у водія травма голови та кров на голові. Він допоміг водієві витягнути ноги та викликав швидку допомогу. Водій в цей час був при свідомості. Дані покази є послідовними, доповнюють одні одних, а відтак суд надає їм віри, відхиляючи покази ОСОБА_6 .

Інші аргументи сторони захисту, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі були досліджені в суді першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_10 щодо цивільного позову поданого 02 квітня 2024 року ОСОБА_10 колегія суддів зазначає наступне.

Як регламентовано положеннями ч.ч. 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи:

-14 березня 2023 року 10 травня 2023 року призначено судове засідання в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

-10 травня 2023 року 10 травня 2023 року призначено судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

-02.04.2024 року потерпіла ОСОБА_10 подала позовну заяву. Відповідно до журналу судового засідання від 25.04.2024 року у судовому засіданні було відмовлено щодо прийняття даного позову до матеріалів справи.

На спростування доводів апелянта, колегія суддів зауважує про те, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, цивільний позов у кримінальному провадженні має бути поданий до початку судового розгляду.

Решта доводів апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 є похідними від проаналізованих вище, а також є явно такими, що не дають підстав для висновку про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, які досліджувалися судом першої інстанції та яким надана детальна оцінка, викладена у оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає, внаслідок чого вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3