Справа № 143/550/20
Провадження №11-кп/801/550/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції клопотання прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях № 0000048 від 07.03.2020, № 0000326 від 18.10.2021 року, № 0000398 від 09.12.2021 року відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 289 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 289 КК України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 мотивовано тим, що, на даний час ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати.

Підставою вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду є те, що останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому призначено вироком суду, крім того, обвинувачений раніше судимий за злочини проти власності, у обвинуваченого відсутні постійне місце роботи, соціальні зв`язки, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, які не зможуть запобігти вказаним ризикам, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, існують на даний час, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, міру призначеного покарання, особу обвинуваченого наявні підстави для продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до завершення апеляційного розгляду кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити клопотання, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення клопотання, обговоривши доводи клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 27.02.2025 року ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 289 КК України засуджено до пяти років дев`яти місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 27.02.2025 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 27.04.2025 року включно.

З огляду на те, що завершити розгляд поданої прокурором апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати, на думку суду апеляційної інстанції, наявні підстави для продовження запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, суд апеляційної інстанції ,

ПОСТАНОВИВ :

Задоволити клопотання прокурора.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до закінчення апеляційного розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4