Справа № 739/623/25
Провадження № 1-кп/739/91/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний період часу у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 07.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ч.1 ст.262, ч.1 ст.369, ч.1 ст.263 КК України, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого водієм ТОВ «НОВА», раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні п`яти умисних злочинів, три з яких є тяжкими, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. А також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, насамперед ОСОБА_6 , яка є його співмешканкою, та потерпілих у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 хоча і не має судимостей в порду ст.89 КК України, однак раніше неодноразово був засуджений за вчинення злочинів різного характеру, останній раз 01.10.2024 року, знову вчинив ряд умисних злочинів. Інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру. У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби. Подане клопотання мотивує тим, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Під час обрання запобіжного заходу враховуються, серед іншого: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого. Обвинувачений є несудимим, досяг пенсійного віку, не характеризується негативно, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина та мати у віці 95 років. Обвинувачується в скоєнні нетяжких та тяжких злочинів без фактичного застосування насильства. Виходячи з того, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, обвинувачений вже тривалий час знаходиться під вартою, відсутні переконливі докази, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, запобіжний захід може бути змінений з виняткового на інший. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання від 20.06.2025 року підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на ризики, зазначені у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив суд звернути увагу на те, що на його триманні перебуває неповнолітній син та мати 1930 року народження, він утримує їх матеріально, дружина померла. До затримання він офіційно працював та не мав проблем із законом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

09.03.2025 року в рамках даного кримінального провадження №0000089 від 07.03.2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.05.2025 року.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 09.03.2025 року - підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 було встановлення слідчим суддею наявності відносно нього ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість і невідворотність покарання за вчинений ним злочин, може безперешкодно покинути місце проживання та розпочати переховуватися від органів слідства та суду, оскільки останній зареєстрований та фактично проживає на території іншої області, наявна можливість безперешкодно перетнути кордон України, що свідчить про високу ймовірність ухилення підозрюваного від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик можливості незаконно впливати на свідків, обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може шляхом погроз, вмовлянь, в інші способи незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яка є співмешканкою останнього, і за спричинення тілесних ушкоджень якій, він притягувався в 2024 році до кримінальної відповідальності, з метою зміни її свідчень, або спонукання до відмови давати показання; ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 хоч і не має судимостей в порядку ст. 89 КК України, однак раніше неодноразово був засуджений за злочини різного характеру, останній раз 01.10.2024, знову вчинив ряд умисних злочинів, серед яких є тяжке кримінальне правопорушення. Вказана поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що останній не має бажання ставати на шлях виправлення та може знову вчинити кримінальне правопорушення. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 31.03.2025 року направлено для розгляду до Новгород-Сіверського районного суду.

Об`єднане кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 та ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17.04.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою продовжено на 60 діб з 05.05.2025 року до 03.07.2025 року до 08 год.00 хв. 07.05.2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_7 (розпорядження №4 від 07.05.2025 року), кримінальне провадження передане на розгляд судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотання суд зобо`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. Частиною третьою статті 197 КПК України передбачено можливість продовження строку тримання особи під вартою.

Згідно Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13, суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України". Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає. Строки застосування такого запобіжного заходу передбачено у ст. 197 КПК. Слідчому судді, суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою. Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає. Строки застосування такого запобіжного заходу передбачено у ст. 197 КПК. Слідчому судді, суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою. Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року). Як вбачається, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, при цьому судом не встановлено, що обвинувачений, перебуваючи під домашнім арештом матиме змогу переховуватись від органів поліції та суду, оскільки в державі введено військовий стан. Щодо позиції захисника ОСОБА_5 про заміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби, то клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки судовий орган, яким буде розглядатися кримінальне провадження по суті знаходиться в іншій області, тому здійснювати контроль за дотриманням умов домашнього арешту буде складніше, окільки обвинувачений ОСОБА_4 проживає в Шосткинському районі Сумської області.

Що стосується клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд залишає його без задоволення, так як враховує пенсійний вік обвинуваченого, наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина, якого він виховує сам (мати дитини ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також перебування на його утриманні матері похилого віку 1930 року народження, заміна обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт буде достатнім для виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179,194,197, 331, 369, 372, 376 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 07.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ч.1 ст.262, ч.1 ст.369, ч.1 ст.263 КК України, відносно ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби задовольнити частково. Замінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю м. Шостка Сумської області, українцю, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого водієм ТОВ «НОВА», раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ч.1 ст.262, ч.1 ст.369, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешті на два місяці, тобто з 08 год. 00 хв. 03.07.2025 до 31.08.2025 року включно. Покласти на обвинуваченогоОСОБА_4 , такі обов`язки: 1) прибувати за викликом прокурора та суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає (с.Клишки, Шосткинського району Сумської області) без дозволу суду;

4) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

5) утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та свідками по даному кримінальному провадженню. Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.331 КПК України. Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою залишити без задоволення.

Вручити копії цієї ухвали обвинуваченому його захиснику та прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Шосткинський МВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 30 хв. 01 липня 2025 року.