печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001423 від 15.05.2025,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001423 від 15.05.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001423 від 15.05.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. В ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої «спеціальної військової операції», що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення Збройних Сил рф (далі - ЗС рф), інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Зокрема, ЗС та інші військові формування РФ із території Республіки Білорусь 24.02.2022 здійснили перетин державного кордону України поза пунктами пропуску та, переслідуючи мету окупації українських населених пунктів, здійснювали рух Київською областю у напрямку міста Києва.

Продовжуючи рух у напрямку міста Києва, 27.02.2022 військовослужбовці ЗС та інших військових формувань рф, в тому числі батальйонно-тактичні групи (далі - БТГр) 234-го десантно-штурмового полку НОМЕР_1 десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ (далі - 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ) ЗС рф, зайняли позиції на території Бучанського району Київської області, зокрема, заїхали на бойовій броньованій техніці до міста Буча з метою взяття населеного пункту під контроль та забезпечення подальшого руху до міста Києва через місто Ірпінь Бучанського району Київської області.

Так, громадяни рф, військовослужбовець 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС рф (військова частина № НОМЕР_2 ) сержант ОСОБА_6 , обіймаючи посаду командира відділення - командира бойової машини 5-ї десантно-штурмової роти 2-ї батальйонно-тактичної групи цього полку, починаючи з 24.02.2022, прийняв безпосередню участь у актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 ДП І мав статус комбатанта, був зобов`язаний дотримуватися норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів, а також усвідомлював існування міжнародного збройного конфлікту.

Як встановлено слідством, протягом березня 2022 року ОСОБА_6 , разом з іншими військовослужбовцями НОМЕР_3 ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС рф перебували на території міста Буча Київської області, а саме утримували та контролювали сектор міста, який охоплював, у тому числі, вулицю Заводську та прилеглі вулиці.

Так, 04.03.2022 приблизно о 14 годині ОСОБА_6 , будучи озброєним автоматичною стрілецькою зброєю, спорядженою бойовими набоями, разом з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС рф, здійснювали патрулювання та рухались на бойовій броньованій техніці по вул. Заводській в м. Буча в напрямку перехрестя з вулицею Ворзельська.

У цей час з території домоволодіння по АДРЕСА_1 вийшов місцевий житель ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почав рухатись в напрямку вулиці Заводська. Останній був одягнутий у цивільний одяг, участі у бойових діях не брав, до таких дій не готувався, не мав при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС рф, тобто був цивільною особою.

Помітивши ОСОБА_7 , який перебував поруч з територією домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту та те, що ОСОБА_7 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинна бути об`єктом нападів, а також що його дії можуть призвести до заподіяння смерті цивільної особи, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 48, 51 ДП І, без попередження на застосування зброї вчинив напад на цивільну особу, відкривши вогонь на ураження з наявної у нього автоматичної стрілецької зброї.

Внаслідок указаних умисних дій ОСОБА_7 спричинено вогнепальне сліпе поранення правої половини грудної клітки з ушкодженням ребер, пристінкової плеври правої половини грудної клітки та ушкодженням внутрішніх органів грудної порожнини, від яких останній помер на місці події.

Отже, як встановлено в ході досудового розслідування, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді командира відділення- командира бойової машини 5-ї десантно-штурмової роти 2-ї батальйонно-тактичної групи 234-го десантно-штурмового полку НОМЕР_1 десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ ЗС рф (в/ч НОМЕР_2 ), 04.03.2022 приблизно о 14 годині, рухаючись на бойовій броньованій техніці по вул. Заводській в м. Буча в напрямку перехрестя з вулицею Ворзельська, усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту та те, що ОСОБА_7 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинен бути об`єктом нападів, а також що його дії можуть призвести до заподіяння смерті цивільної особи, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 48, 51 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, вчинив напад на цивільну особу, відкривши вогонь на ураження з наявної у нього автоматичної стрілецької зброї в потерпілого ОСОБА_7 , який перебував поруч з територією домоволодіння АДРЕСА_2 , чим спричинив смерть останнього, тобто вчинив умисне вбивство цивільної особи.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що поєднане з умисним вбивством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001).

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколами огляду місця події від 13.04.2022, огляду трупа від 19.04.2022 та огляду речей і документів від 06.06.2023;

- показаннями ОСОБА_8 (протокол від 21.06.2023 та протокол від 24.12.2024), ОСОБА_9 (протокол від 16.01.2025), ОСОБА_10 (протокол від 12.02.2025), ОСОБА_11 (протокол від 14.02.2025), ОСОБА_12 (протокол від 24.12.2024), ОСОБА_13 (протокол від 24.12.2024), ОСОБА_14 (протокол від 21.03.2025) та ОСОБА_15 (протокол від 24.02.2025);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 від 10.03.2025;

- висновками експерта № 399 від 05.05.2022, № СЕ-19/111-22/13542-БД від 22.06.2022, № 63-мк від 24.04.2025 та №345-399 від 16.04.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як військовослужбовця ЗС РФ, якого він у березні 2022 року неодноразово бачив у м. Буча Київської області;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 , як військовослужбовця ЗС рф, який вона у березні 2022 року неодноразово бачила під час пересування по м. Буча Київської області на бойовій броньованій техніці;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_6 , як військовослужбовця ЗС РФ, який вчинив напад на цивільну особу, відкривши вогонь на ураження з наявної у нього автоматичної стрілецької зброї в потерпілого ОСОБА_7 , що перебував поруч з територією домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, приховувати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на території рф, що дає підставі вважати про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, посилаючись на частину шосту статті 176, частину шосту статті 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

25.04.2025 у кримінальному провадженні № 0000037 від 27.02.2022, ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

29.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, або тимчасово окупованій території України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчий зазначає, що відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 29.04.2025 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 . Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 12.05.2025, 13.05.2025 та 14.05.2025.

Крім того, 29.04.2025 повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 надіслано останньому на адресу електронної пошти: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на адреси електронної пошти Міністерства оборони Російської Федерації: «ІНФОРМАЦІЯ_15», « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ІНФОРМАЦІЯ_8 », на адреси електронної пошти Всеросійського союзу громадських об`єднань ветеранів повітряно-десантних військ «Союз десантників Росії»: «ІНФОРМАЦІЯ_14», « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », у месенджері «Telegram» на абонентські номери ОСОБА_6 : НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у месенджері «WhatsApp» на абонентський номер ОСОБА_6 : НОМЕР_4 , у соціальних мережах ОСОБА_6 : «ВКонтакте» за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_11 », «Одноклассники» за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_12 » та «?Instagram» за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_13 ».

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_6 , вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України, відповідно до опублікованих повісток безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Крім того, слідчий зазначає, що згідно інформації УКР ГУНП у м. Києві від 01.05.2025 № при перевірці інформаційно-аналітичної системи Державної прикордонної служби України «АРКАН» встановлено, що ОСОБА_6 встановленим порядком у відповідності до чинного законодавства України не фіксувався, як особа, що законно перетнула державний кордон України. Також встановлено, що вказана особа на даний час може перебувати на території РФ та на тимчасово окупованій території України і приймати участь у бойових діях в складі ЗС РФ та інших військових формувань РФ.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.04.2025 № 19/31368-25, відомостей щодо перетину ОСОБА_6 державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією в Базі даних не виявлено.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 15.05.2025 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

Крім цього, 15.05.2025 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, 15.05.2025 виділені з кримінального провадження № 0000037 від 27.02.2022 в окреме провадження № 0001423.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини шостої статті 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою частини шостої статті 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами частини четвертої статті 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може вчинити дії передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001423 від 15.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Тогунас Русько-Полянського району Омської області, рф, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину рф, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1