Справа № 367/6590/23
Провадження №1-кп/367/363/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки 17.05.2025 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовженого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , закінчується.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт, зважаючи на відсутність ризиків, необгрунтованість обвинувачення.

В судовому засіданні інших заяв, клопотань від прокурора, обвинуваченого, захисника не надходило.

Суд, заслухавши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого, захисника, обвинуваченого, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

17 травня 2025 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовженого стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , закінчується.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно частини 1 статті 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік, здоров`я, сімейний стан, соціальну зайнятість особи, вид діяльності, місце проживання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою повинні бути надані додаткові вагомі докази того, що є наявна доцільність продовження такого строку і що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані. Обов`язок доказування вагомості застосування такого виняткового запобіжного заходу покладається на сторону обвинувачення, зокрема, в даному випадку, - на прокурора.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що суд при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора, якщо прокурор не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

В обґрунтування клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилалась на наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Суд погоджується з наявністю цього ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, вважає, що фактично тяжкість злочину за ч.2 ст. 121 КК України обумовлена смертю потерпілого, завдання тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, що спричинило смерть потерпілого інкримінується обвинуваченому, обвинувачений знаходиться під вартою майже два роки, однак справа відносно нього перебувала на стадії підготовчого судового засідання і умисного затягування в розгляді цієї справи саме з боку обвинуваченого з матеріалів справи не вбачається.

Суд зазначає, що в попередніх ухвалах суду було зазначено, що домашній арешт може бути застосований за адресою місця реєстрації обвинуваченого, але відсутні дані, на підставі яких обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутня згода особи, на праві власності якої належить дане житлове приміщення, або докази того, що обвинувачений має зареєстроване право власності або частку у праві власності на вищенаведену квартиру.

При цьому одноразово обвинуваченому та його захиснику роз`яснювалась необхідність надання таких документів для того, щоб визначити більш аргументовано наявність підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Але захисник, зважаючи на те, що обвинувачений знаходиться під вартою та не може надати відомостей, таких документів не надав.

Суд вважає, що в даному випадку те, що жодних документів не було надано, однак обвинувачений має місце реєстрації і це ніким не оспорюється, покладає на сторону захисту обов`язок дотримання відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та як наслідок такого порушення буде ризик зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Також, суд одночасно враховує і те, що прокурором в судовому засіданні не надано належного обґрунтування для виправдання продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідність надання національними органами достатніх доказів на підтвердження неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (рішення "Летельє проти Франції від 26.06.1991р.).

Призначення комісійної експертизи може зумовити її проведення впродовж тривалого часу, а тому, враховуючи викладене, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та вважає, що такий вид запобіжного заходу здатен дієво забезпечити на даній стадії судового розгляду виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також в повній мірі зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - відмовити.

Задовольнити клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід змінити з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дозволити ОСОБА_5 вихід за межі місця свого проживання у разі повітряної тривоги з метою прямування до укриття.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали визначити з 15 травня 2025 року до 15 липня 2025 року включно.

Негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити до відділення поліції № 2 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України, та оголошено 26 травня 2025 року о 14 год. 25 хв.

Суддя: ОСОБА_1