Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4858/25
Номер провадження 1-кс/711/1303/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000469 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецьк, Луганської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, раніше несудимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000469 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 К.К України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000469 від 05.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено для подальшого збуту, тобто продажу, а саме пересилання поштовими переказами через ТОВ «Нова Пошта» та «закладок» в м. Черкаси, який зберігали за місцем фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, ОСОБА_5 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбала наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено та незаконно зберігала без мети збуту.

Так, ОСОБА_5 , 16.03.2025 посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, шляхом пересилання через поштомат ТОВ «Нова Пошта» №5282, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Тараскова, 18, без мети подальшого збуту, отримала поштове відправлення № 20 45511 2323 8167, відправлене 15.03.2025 ОСОБА_8 з поштомату № 7158, що в м. Київ, в якому знаходилась кристалічна речовина, з якої, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка, було отримано зразок, який згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4478-НЗПРАП від 21.03.2025 містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, 21.03.2025 посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, шляхом пересилання через поштомат ТОВ «Нова Пошта» №5282, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Тараскова, 18, без мети подальшого збуту, отримала поштове відправлення № 59 0013 4161 2577, відправлене 20.03.2025 ОСОБА_9 з відділення № 55, що за адресою: м. Львів, вул. Мирослава Скорика, 8, в якому знаходилась кристалічна речовина, з якої, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка, було отримано зразок, який згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4780-НЗПРАП від 26.03.2025 містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 25.03.2025 ОСОБА_5 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, шляхом пересилання через поштомат ТОВ «Нова Пошта» №5282, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Тараскова, 18, без мети подальшого збуту, отримала поштове відправлення № 20 4511 2885 9227, відправлене 23.03.2025 ОСОБА_8 з поштомату №7158, що в м. Київ, у якому знаходилась кристалічна речовина, з якої, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка, було отримано зразок, який згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4866-НЗПРАП від 31.03.2025 містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

Крім того, ОСОБА_5 посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбала речовини, які містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0.133 г, який зберігала за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , до 27.03.2025 без мети збуту.

Так, 27.03.2025, у період часу з 14 годин 40 хвилин до 20 годин 22 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 працівниками поліції під час обшуку кв. АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено 2 паперові згортки, у середині яких, згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/5309-НЗПРАП від 11.04.2025, знаходилася кристалічна речовина, яка містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0.133 г, який ОСОБА_5 незаконно зберігала без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, шляхом пересилання через поштомат ТОВ «Нова Пошта» №5282, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Тараскова, 18, без мети подальшого збуту, мала отримати поштове відправлення № 20 4511 3134 4272, відправлене 27.03.2025 ОСОБА_8 з поштомату №7158, що в м. Київ, у якому знаходилась кристалічна речовина, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/5311-НЗПРАП від 09.04.2025 містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 3.719 г, однак, дії ОСОБА_5 не було закінчено у зв`язку з проведенням негласної слідчої (розшукової) дії, а саме накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка, під час якої вище вказана речовина була вилучена.

Також, 22.03.2025 ОСОБА_5 , повторно, перебуваючи у кв. 63, що за адресою: м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка, 22, помістила порошкоподібну речовину в паперовий відрізок паперу, який упакувала у спеціальний пакет ТОВ «Нова Пошта» та цього ж дня, маючи злочинний умисел направлений на незаконний збут вищевказаної кристалічної речовини, яка, згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4784-НЗПРАП від 28.03.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, оформила поштове відправлення, де використала власні анкетні дані, а саме: ОСОБА_5 , на ім`я одержувача ОСОБА_10 , до поштомату №43489 ТОВ «Нова Пошта», що розташований в с. Феськи Харківської області, вул. Берестки, 4, за накладною № 20 4511 2848 2266 з поштомату №5282, що розташований в м. Черкаси, переслала вказану речовину з метою збуту.

В подальшому, 23.03.2025 ОСОБА_5 , повторно, перебуваючи у кв. 63, що за адресою: м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка, 22, помістила кристалічну речовину, що згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4776-НЗПРАП від 28.03.2025 є наркотичним засобом, обіг якої обмежено метадон, речовину рослинного походження зеленого кольору, що згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4783-НЗПРАП від 28.03.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс та порошкоподібну речовину, що згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/4782-НЗПРАП від 28.03.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, які упакувала у спеціальний пакет ТОВ «Нова Пошта» та цього ж дня, маючи злочинний умисел направлений на незаконний збут вищевказаних речовин, оформила поштове відправлення, де використала власні анкетні дані, а саме: ОСОБА_5 , на ім`я одержувача ОСОБА_11 , до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване в смт. Семенівка Полтавської області, за накладною № 20 4511 2870 2859 з поштомату №5282, що розташований в м. Черкаси, переслала вказані речовини з метою їх збуту.

Також, 21.03.2025 під час оперативної закупки, близько 18 год. 06 хв., ОСОБА_12 вів переписку з оператором в месендежері «Telegram», під нікнейном «Бонифаций», який очолювала та керувала ОСОБА_5 , де ОСОБА_12 замовив наркотичний засіб метадон, після чого, о 18 год. 08 хв., останній отримав повідомлення про необхідність оплати на банківську картку « НОМЕР_1 » грошових коштів в сумі 1600 грн., потім ОСОБА_12 здійснив оплату на вказану суму, сфотографував квитанцію про оплату та надіслав оператору в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_13 ». У свою чергу вказаний оператор, о 19 год. 06 хв., надіслав повідомлення із поясненням місця знаходження «закладки», а саме: «Сумгаитская 14 подъезд 3 в урне пачка Лаки страйк в ней 4», яку на передодні заклав ОСОБА_7 .

У подальшому, під час проведення оперативної закупівлі ОСОБА_12 , в цей же день, перебуваючи поблизу входу до під`їзду №4 по вул. Сумгаїтська, 14 в м. Черкаси у сміттєвому баку виявив та забрав придбану ним «закладку», у вигляді пачки сигарет «Lucky Strike» із вмістом кристалічної речовини.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-25/4781-НЗПРАП від 26.03.2025 кристалічні речовини, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0.585 г.

Продовжуючи свої злочинні дії, 27.03.2025 ОСОБА_7 повторно, під час оперативної закупки, близько 10 год. 49 хв., ОСОБА_12 вів переписку з оператором в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_13 », який очолювала та керувала ОСОБА_5 , де ОСОБА_12 замовив наркотичний засіб метадон, після чого, о 12 год. 37 хв., останній отримав повідомлення про необхідність оплати на банківську картку « НОМЕР_2 » грошових коштів в сумі 800 грн., після чого ОСОБА_12 здійснив оплату на вказану суму, сфотографував квитанцію про оплату та надіслав оператору в месендежері «Telegram», під нікнейном « ОСОБА_13 ». У свою чергу вказаний оператор, о 14 год. 20 хв., надіслав повідомлення із поясненням місця знаходження «закладки», а саме: «Героев Майдана 2 подъезд 1 в урне пачка Честер в ней 2», яку на передодні заклав ОСОБА_7 .

У подальшому, під час проведення оперативної закупівлі ОСОБА_12 , в цей же день, перебуваючи поблизу входу до під`їзду №1 по вул. Героїв Майдану, 2 в м. Черкаси у сміттєвому баку виявив та забрав придбану ним «закладку», у вигляді пачки сигарет «Chesterfield» із вмістом кристалічної речовини.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-25/4927-НЗПРАП від 28.03.2025 кристалічні речовини, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Загальна маса наркотичного засобу метадону становить 0.295 г.

За вказаними фактами розпочато ряд кримінальних проваджень, які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, які в подальшому об`єднанні в одне кримінальне провадження та присвоєно єдиний реєстраційний номер № 0000469.

30.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні наркотичних засобів без мети збуту, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України, а саме замаху на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно ст. 12 КК України злочини за ч. 2 ст. 307 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

З огляду на кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , її особу та інші обставини, на переконання сторони обвинувачення, існують ризики, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинити новий злочин.

Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

При цьому, слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. Кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, оскільки санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому, слідчий вважає за необхідне врахувати, що ОСОБА_5 без будь-якого законного дозволу придбала, зберігала з метою збуту та збувала наркотичні засоби, обіг яких обмежено. Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, остання, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрювана ОСОБА_5 , не має стійкі зв`язки в суспільстві, що свідчить про те що остання, перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може знищити, приховати або спотворити речі та документи, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, матиме можливість здійснити дистанційний вхід до мобільного пристрою, яким користувалася під час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, та знищити наявну на ньому інформацію, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на : свідків понятих, які були присутні під час проведення обшуку та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення; та свідка ОСОБА_12 , який діяв під контролем правоохоронних органів та здійснював оперативну закупівлю наркотичних засобів у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , якому відомі обставини вчинення вказаного злочину. За таких обставин, враховуючи, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на вказаного свідка шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема в частині відмови надання ним показань.

Викладені обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Перебуваючи на волі підозрювана може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вчинення нею ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України свідчить про наявність в неї стійкої антисоціальної поведінки та схильності до вчинення нових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення у зв`язку з тим, що остання протягом тривалого часу вчиняла вказані кримінальні правопорушення та не мала наміру припиняти його вчинення.

Викладені обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ініціатор клопотання вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується здобутими досудовим розслідуванням доказами, в тому числі, протоколами НСРД. Також прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою є існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема просив суд врахувати те, що підозрювана усвідомлюючи тяжкість покарання, яка їй загрожує в разі визнання її винною у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватись від слідства та суду. Крім того, остання матиме змогу знищити, сховати чи спотворити докази, які ще не отримано органом досудового розслідування, зокрема отримати віддалений доступ до мобільного телефону, який є знаряддям злочину та містить відомості щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, чим зашкодить встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні. Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_12 , який був залучений до оперативного співробітництва з правоохоронними органами, та чинити на них тиск з метою зміни показів з метою уникнення кримінальної відповідальності. Прокурор просив враховувати той факт, що підозрювана не працевлаштована, офіційних джерел доходу немає, інкриміновані їй в провину кримінальні правопорушення мали систематичний характер, що підтверджується протоколами за результатами проведення НСРД, що може свідчити про те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів є джерелом її доходу, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжити таку злочинну діяльність, вчиняючи нові корисливі злочини у цій сфері, або ж продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється. Сторона обвинувачення вважає, що саме тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, просив призначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на його думку, саме такий розмір забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; докласти зусиль для пошуку роботи; носити електронний засіб контролю. Саме такий розмір застави може забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри, а також недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні. Зокрема зазначив, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, які б свідчили про вчинення ОСОБА_14 інкримінованих їй в провину дій. Його підзахисна одружена, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Просив відмовити в застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати цілодобовий домашній арешт, що, на його переконання, забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисної та забезпечить виконання нею покладених процесуальних обов`язків. В разі якщо суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді заяви у мінімальному розмірі.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника та заперечувала проти заявленого клопотання, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість підозри, оскільки вона не причетна до інкримінованих їй злочинів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років..

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000469 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

26.05.2025 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_15 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000469 від 26.11.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 28.06.2025.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, 30.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно), ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту), ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту) та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України (замах на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту).

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, є нетяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом обшуку від 27.03.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 ; висновком експерта № СЕ-19/124-25/4478-НЗПРАП від 21.03.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/4777-НЗПРАП від 27.03.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/4783-НЗПРАП від 28.03.2025; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 309 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя вважає, що твердження підозрюваної та її захисника про необґрунтованість оголошеної підозри є передчасними та потребують їх детальної перевірки в ході подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, чи вчинити нове.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_5 злочини, зокрема передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставами для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 одружена, має постійне місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що перебуваючи на волі підозрювана через віддалений доступ до вилученого в неї в ході обшуку мобільного телефону матиме змогу знищити переписку чи інші файли, які знаходяться в ньому, чим перешкодить встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні, а тому ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є досить обґрунтованим.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_12 , який був залучений до оперативного співробітництва із правоохоронними органами, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_12 .

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, оскільки остання підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, який вчинений з корисливих мотивів, що вказує на те, що такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, чи вчинення іншого кримінального правопорушення та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної і необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначений дій.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спосіб та обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваної, яка не є особою з інвалідністю, на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за рахунок яких отримувала дохід від збуту наркотичних засобів та психотропної речовини, що призводило до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованихо органом досудового розслідування злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, особливості події кримінальних правопорушень, вбачається, що особисте зобов`язання, не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваної, оскільки її поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про який клопотала сторона захисту, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваною, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2025 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 3028 грн.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваної, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваної.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, а також встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., яку підозрювана має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільненим з-під варти та на неї можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останньою покладених на неї обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 7-9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_5 не затримана, підозру останній повідомлено 30.05.2025, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 28.06.2025. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2025 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000469 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 309 КК України задоволити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2025 включно.

Взяти підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту у залі суду негайно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту взяття під варту 30 травня 2025 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000469, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2024.

Після внесення застави підозрювана звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваною або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідком ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2025 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 28 червня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику, слідчому, прокурору, та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1