Справа №522/5325/25
Провадження №1-кс/522/4211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 17.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 17.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У клопотанні заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 року на автомобіль марки «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , в частині заборони користування транспортним засобом.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначив, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 року було накладено арешт із забороною розпорядження та користування, яке було тимчасово вилучено в рамках вищевказаного кримінального провадження, а саме на автомобіль марки «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ІД ФІНАНС». Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ІД ФІНАНС» є ОСОБА_4 . Заявник зазначає, що метою накладення арешту на транспортний засіб було забезпечення збереження речових доказів, однак на теперішній час необхідність у забороні користування транспортним засобом відпала. Даний автомобіль був оглянутий одразу після дорожньо-транспортної пригоди, було зафіксовано зовнішні пошкодження, складено відповідні протоколи, проведено всі першочергові слідчі дії. Наразі на думку заявника відсутні об`єктивні підстави вважати, що подальше користування транспортним засобом будь-яким чином може зашкодити слідству чи ускладнити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просить клопотання розглядати за його відсутності, а також просить його задовільнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення згідно яких просить відмовити у задоволенні клопотання оскільки станом на теперішній час у вказаному кримінальному провадженні досудове слідство триває, призначено та проведено автотехнічну, транспортно-трасологічну, комп`ютерно-технічну та автотехнічну експертизи. Наразі органом досудового розслідування планується призначення додаткової транспортно-трасологічної експертизи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, вважаю, що оскільки учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, письмових заяв про відкладення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 року у кримінальному провадженні №0000395 від 17.03.2025 року було накладено арешт із забороною розпорядження та користування на автомобіль марки «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ТОВ «ІД ФІНАНС», із установленням подальшого місця зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Одеса, пров. 1-й Станційний, 27-А.

Як зазначено в рішенні суду було доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна та надано достатньо доказів, які вказують на те, що вищезазначене рухоме майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України та арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи - власника нерухомого майна, на який накладений арешт, з метою попередження знищення або втрати майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним.

Таким чином, дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя, приходить до висновку, що потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення не відпала, оскільки арештоване майно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки заявником не доведено відповідними доказами та обставинами, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 17.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: