Справа № 932/2484/25
Провадження № 1-кп/932/301/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

23 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000030 від 08.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, освіта - середня, не одруженого, судимого 07.08.2009 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.153 ч.2, 15 ч.2-153 ч.2, 153 ч.3, 146 ч.1, 304, 309 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 152 ч.3, ст.15 ч.2-152 ч.3, ст.156 ч.1, ст.301-1 ч.1,ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 152 ч.3, ст.15 ч.2-152 ч.3, ст. 156 ч.1, ст. 301-1 ч.1, ч.3 КК України. ОСОБА_5 інкримінується ряд злочинів проти статевої свободи та недоторканості, вчинені відносно неповнолітніх осіб, а також діяння, пов`язані з дитячою порнографією.

Зі стадії досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу прокурором заявлено клопотання про його продовження на 60 днів. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися, є триваючими і виправдовують необхідність продовження строку дії застосованого запобіжного заходу. В якості обставин, які підлягають врахуванню при оцінці ризиків, прокурор вказує на особливу тяжкість та високу суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, суворість передбаченого законом покарання, яке доведеться відбувати обвинуваченому в разі доведення його вини, можливий вплив на потерпілих і свідків з метою схилити їх на свою сторону, а також не виключення продовження обвинуваченим своєї протиправної діяльності. Зазначаючи на неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього будь-якого іншого з числа передбачених законом запобіжних заходів, прокурор просить його клопотання задовольнити, що цілком узгоджуватиметься з суспільним інтересом, який переважає над повагою до особистої свободи.

Обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора посилався на розсуд суду. Захисник ОСОБА_4 , вважаючи названі прокурором ризики недоведеними, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілі і їх законні представники в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.

Вислухавши позиції сторін та надавши оцінку доводам клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу або його продовження, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та умови, за яких таке продовження можливе, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Оцінюючи ризик можливого переховування від суду, суд враховує суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованих йому дій і може спонукати його переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому суд враховує і дані про особу обвинуваченого, який до цього 12 років провів в місцях позбавлення волі за вчинення аналогічних злочинів і розуміє невідворотність покарання. Крім цього, вказаний ризик значно посилюється введенням в Україні воєнного стану, що ускладнює контроль за поведінкою обвинуваченого, який, до того ж, проживає в зоні активних бойових дій.

Обговорюючи можливість впливу на потерпілих і свідків, суд виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним Кодексом процедури отримання їх показань, яка базується на принципі безпосередності, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, і з огляду на стадію судового провадження вважає цей ризик також цілком існуючим.

Зважаючи на дані про особу обвинуваченого, характер інкримінованих йому кримінальних правопорушень та високий ступінь їх суспільної небезпечності можна припустити, що, не утримуючись під вартою, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність або вчинити нові злочини. То ж є доведеним і ризик можливого продовження обвинуваченим протиправних дій.

З урахуванням вище наведеного саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 зможе забезпечити належне виконання ним свої процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Посилання захисника на недоведеність прокурором існуючих ризиків та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, на чому наголошував захисник, суд вважає безпідставним і вважає, що лише такий захід як тримання під вартою, буде достатнім стримуючим засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків.

Приймаючи рішення щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує високий ступінь суспільної небезпечності інкримінованих йому злочинів, пов`язаних з порушенням статевої свободи та статевої недоторканості, вчинених відносно неповнолітніх осіб, особливу їх тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Будь-яких даних про неможливість ОСОБА_5 перебувати під вартою стороною захисту суду не надано, а судом не встановлено.

Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ст.152 ч.3, ст.15 ч.2-152 ч.3, ст.156 ч.1, ст.301-1 ч.1,ч.3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» по 21 серпня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Резолютивна частина ухвали проголошена 23.06.2025, повний текст ухвали оголошено 24.06.2025 о 08.00 год.

Суддя ОСОБА_1