КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п. п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, строком на 60 діб, тобто до 01 червня 2025 року включно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п. п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 01 червня 2025 року включно.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, пов`язаних із застосуванням насильства, та за який законом передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі; конкретні обставини даного кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала прийнята з істотним порушенням вимог КПК України та практики ЄСПЛ у зв`язку з незаконним затриманням особи та необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Звертає увагу, що обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання під вартою. Так, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, але досі досудовим слідством не доведено його причетність до вчинення вищевказаних злочинів.

Окрім того, на думку апелянта, жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений. До клопотання слідчого не додано жодного доказу який би підтверджував ризики продовження запобіжного заходу у виді строку тримання під ватою.

Зазначає, що судом необґрунтовано неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням даних про його особу та відсутністю ризиків неправомірної поведінки.

Так, судом не взято до уваги те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами.

Саме лише посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, про це неодноразово наголошував ЄСПЛ.

Окрім того, захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість та наявність існування ризиків, та не доведено застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а тому на думку захисника, наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання піж вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Зокрема, суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_6 ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні ґрунтується на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження, позаяк, ризики які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на момент вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості та недоведеності обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 , не можуть бути взятими до уваги, з огляду на те, що під час судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості оцінювати обґрунтованість підозри та давати будь-яку оцінку обставинам провадження або доказам, оскільки питання доведеності обвинувачення вирішується судом у нарадчій кімнаті при постановленні судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження, і при вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу суд не може вдаватися до оцінки доведеності обвинувачення.

Доводи захисника про те, що прокурором не доведений жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а до клопотання слідчого не додано жодного доказу, який би підтверджував ризики продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними.

Так, суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, конкретні обставини цього кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, те, що він раніше не судимий, та прийшов до висновку, що обставини, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати.

Доводи захисника про те, що судом не взято до уваги того, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, саме по собі не може нівелювати існування ризиків, які були підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання захисника на те, що згідно з практикою ЄСПЛ сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою і суд також зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу є неспроможними, оскільки суд, окрім покарання, яке може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, врахував ризики, які існують з огляду на стадію судового засідання.

Окрім того, суд врахував, що на даному етапі кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень та доведеність ризиків, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Також суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів є обґрунтованим, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Прийняте судове рішення суду першої інстанції не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, не убачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п. п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, строком на 60 діб, тобто до 01 червня 2025 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 759/13183/23

Провадження № 11-кп/824/3903/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1