Провадження №11-сс/801/331/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року,

якою застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 18 (вісімнадцять) днів, тобто до 02 травня 2025 року включно до

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 , яке погоджено із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000088 внесеного до ЄРДР 03.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, 18.10.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні громадського закладу нічного клубу «Планета Мода Бар», що знаходиться за адресою: вул. Стеценка, 75А, у м. Вінниці, помітив раніше не знайомого йому громадянина ОСОБА_13 . В цей час у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій.

Реалізовуючи свій протиправний умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_12 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в нахабному виявленні зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві норм поведінки, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи явну фізичну перевагу над ОСОБА_13 , почав поводити себе зухвало та агресивно, а саме намагався на свій власний мобільний телефон сфотографувати ОСОБА_13 , при цьому одночасно ображаючи та насміхаючись над останнім, ОСОБА_12 спричинив словесну суперечку з ОСОБА_13 , демонструючи свою зверхність, з вчиненням невибіркового фізичного насильства, яке проявилося у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

З метою припинення даної бійки, до зазначених осіб підійшов ОСОБА_14 . При цьому, ОСОБА_12 , продовжуючи злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, наніс чисельні удари рукою в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_14 .

Згідно висновку судово-медичного експерта у потерпілого ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа, які належать до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_12 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганських дій, за допомогою власного мобільного телефону, викликав ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , які керуючись спільним умислом продовжили вчиняти хуліганські дії. Зокрема, по прибутті до вказаного розважального закладу ОСОБА_9 , підійшовши до приміщення зазначеного нічного клубу, помітив поряд із вхідними дверима ОСОБА_16 та безпідставно почав наносити удари кулаками в ділянку тулуба та обличчя останнього.

Згідно висновку судово-медичного експерта у потерпілого ОСОБА_16 виявлено смугу депігментації в ділянці лівої брови, яка є наслідком загоєння садна. Ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої брови у ОСОБА_16 належать до легких тілесних ушкоджень.

У свою чергу ОСОБА_15 , продовжуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , спрямованим на вчинення хуліганських дій, зайшов всередину приміщення закладу, маючи на меті протиставити себе суспільству і показати зневагу до оточуючих, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи порушити загальноприйняті правила поведінки і моральності, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, дістав із-за поясу штанів заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, зовні схожий на пістолет. Розуміючи, що його протиправна поведінка буде сприйнята відвідувачами закладу як така, що може спричинити шкоду їх здоров`ю та життю, побачивши ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та інших відвідувачів нічного закладу, що стояли поряд із гардеробною стійкою, і бажаючи самоствердитись за рахунок їхнього приниження, тримаючи в руках предмет зовні схожий на пістолет, розмахуючи ним в напрямку присутніх, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та словами погроз пішов до залу.

Повернувшись із залу в хол вищевказаного закладу ОСОБА_15 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичній силі та через наявність в його лівій руці заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету, зовні схожого на пістолет, почав хаотично, безпричинно, з одночасними висловленням погроз з використанням нецензурної лайки, долонею правої руки наносити один удар в область голови одному неустановленому, на даний час, відвідувачу зазначеного закладу чоловічої статі, який був одягнутий у чорний светр, білу кепку та сині джинси. Продовжуючи свою протиправну діяльність долонями правої та лівої руки ОСОБА_15 наніс не менше двох ударів в область голови іншому неустановленому, на даний час, відвідувачу закладу чоловічої статі, який був одягнутий в чорний светр та сині джинси, які були лише свідками виниклої події та стояли біля стіни холу. Після вчинення своїх хуліганських дій, нехтуючи нормами моралі, усвідомлюючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 місце вчинення злочину залишили, з метою небажання бути викритими у своїй злочинній діяльності правоохоронними органами.

10.12.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ? грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб.

12.12.2024 у зв`язку з тим, що місце знаходження підозрюваного невідоме, органом досудового розслідування ОСОБА_9 оголошено в розшук.

Органом досудового розслідування 20.12.2024 подано до Вінницького міського суду Вінницької області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , розгляд якого призначено слідчим суддею визначено на 20.12.2024. Однак, підозрюваний ОСОБА_9 на розгляд вказаного клопотання не прибув.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_9 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- підозрюваний ОСОБА_9 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, про те що підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі.

- з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом залякування чи погроз, оскільки останній через декілька днів після вчинення злочину прийшов до одного із потерпілих, а саме ОСОБА_16 та чинив на нього психологічний тиск, з метою надання потерпілим недостовірних показів досудовому слідству.

- підозрюваний ОСОБА_9 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2025 року - відмовлено в задоволенні клопотання т.в.о. старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 , в рамках кримінального провадження № 0000088 внесеного до ЄРДР 03.02.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 , строком на 18 (вісімнадцять) днів, тобто до 02 травня 2025 року включно. Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 02 травня 2025 року включно. Відповідно до ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_9 , такі обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання цілодобово. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор та захисник підозрюваного подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв?язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, а також фактичним обставинам кримінального провадження. Запобіжний захід у виді домашнього арешту є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та для запобігання ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 у інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. У разі, якщо суд дійде до переконання про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 по 06.00 години.

Вважає, що слідчим та прокурором недоведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та наявності ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею не враховано наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, зокрема дружини, малолітньої дитини, підозрюваний має дві вищі освіти, є майстром спорту, позитивно характеризується Федерацією боксу Вінницької області, займається волонтерством. Також звертає увагу на те, що строк ухвали визначено до 02.05.2025, що є грубим порушенням, оскільки строк досудового розслідування закінчується 25.04.2025.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Згідно з вимогами статей 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.

За вимогами ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора та захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею загалом дотримані.

Натомість доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд вважає неспроможними.

Так, проаналізувавши доводи прокурора про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.1, 3,5 ч.2 ст. 177 КПК, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину. Сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів зазначає, що мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на це, застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком.

ОСОБА_9 вперше підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має негативних характеристик, має міцні соціальні зв`язки та не представляє собою будь якої соціальної небезпеки.

З урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов до правильного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід наразі зможе забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, цілодобовий домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд ураховує, відсутність у матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків.

Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

Стосовно доводів захисника про відсутність обґрунтованої підозри, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 ізвчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 296 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: рапортами Єдиного обліку; заявою ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілих, висновком експерта № 1137/1139 від 11.11.2024; висновком експерта № 1136 від 11.11.2024; випискою із медичної установи № 37334 з МКЛ ШМД м. Вінниці від 18.10.2024; протоколом огляду відеопису; протоколом обшуку від 21.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_12 ; іншими доказами в їх сукупності. Таким чином, долучені до клопотання слідчого докази дають підстави для висновку, що дії ОСОБА_9 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України.

Зрештою матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, оскільки наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, у тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, згідно з підозрою.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробила сторона обвинувачення стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання захисника на необґрунтованість повідомленої підозри слід визнати безпідставними. Крім того, як установлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, а тому інші доводи захисника, стосовно необгрунтованості оголошеної підозри, колегія суддів відхиляє.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, безпідставні.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З огляду на це, слідчим суддею обґрунтовано встановлено наявність ризиків переховування від органів розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та можливість їм запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, у цій частині є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту та ті, що заявлені під час апеляційного розгляду, стосовно доцільності застосування нічного домашнього арешту, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді теж не спростовують.

Разом з цим, обґрунтованими є доводи захисника про те, що слідчим суддею неправильно визначено строк дії ухвали.

Відповідно до вимог ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

При цьому, виходячи з системного аналізу положень кримінального процесуального законодавства, в т.ч. вищевказаної статті, строк тримання під вартою слідчим суддею визначається в межах строку досудового розслідування.

Як убачається із наявних матеріалів, постановою про продовження строку досудового розслідування від 20.01.2025 строк досудового розслідування було продовжено до 21.02.2025. 10.02.2025 досудове розслідування у даному кримінальному провадженню зупинено. Таким чином, на момент зупинення досудового розслідування залишалось 11 діб. 14.04.2025 досудове розслідування було відновлено, відповідно відновився і перебіг строку досудового розслідування - 11 діб, який спливає 25 квітня 2025 року.

Однак, на викладене слідчий суддя уваги не звернув та застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк, який значно перевищує строки досудового розслідування, а саме до 02.05.2025.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року - скасувати та постановити нову.

Клопотання т.в.о. старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 , строком до 25 квітня 2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу для організації виконання надіслати начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на т.в.о. старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4