Провадження № 1-кп/211/1459/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000448 від 18 квітня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно працевлаштований у ПАТ «АрселорМітал» на посаді машиніст екскаватора, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року приблизно о 16 год 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , справляв свою фізіологічну потребу біля під`їзду даного будинку по тій же вулиці. В цей час з під`їзду будинку АДРЕСА_2 вийшов раніше йому знайомий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та побачивши дії ОСОБА_5 , зробив останньому зауваження. Зауваження, яке зробив йому ОСОБА_4 , обурило ОСОБА_5 та у нього раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_4 та намір на заподіяння йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , 17.04.2025 приблизно о 16 год 31 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , підійшовши до ОСОБА_4 та реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів раптово виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи їх настання, схватив за комір куртки останнього та штовхнув потерпілого, в результаті чого потерпілий ОСОБА_4 впав на асфальтне покриття та вдарився спиною. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що останній є особою похилого віку, ОСОБА_5 , діючи умисно, почав наносити удари взутою правою ногою по різним частинам тіла і обличчя потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час перебував в положенні лежачи на асфальтному покритті, та наніс не менше 7 (семи) ударів в область тулубу, обох кінцівок та обличчя останнього.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що останній є особою похилого віку, дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_4 піднявся з землі на ноги, ОСОБА_5 , діючи умисно, схватив потерпілого за комір куртки та знову штовхнув. Після того, як потерпілий після вказаних протиправних дій ОСОБА_5 впав на асфальтне покриття, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, із мотивів раптово виниклої неприязні, наніс ще не менше 1 (одного) удару в область лівої кінцівки ОСОБА_4 , який прикривав голову руками від ударів ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі. Пояснив, що в повному обсязі визнає всі обставини події, яка описана в обвинувальному акті. Розуміє, що своїми діями порушив закон, зобов`язується більше не вчиняти подібного, жалкує про вчинене. Додаткових пояснень не надав.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 17 квітня 2025 року приблизно о 16 год 30 хв. він вийшов у двір будинку АДРЕСА_2 . Біля під`їзду він побачив свого сусіда ОСОБА_5 , якого знає давно, і який справляв свою фізіологічну потребу, якому він зробив зауваження. Одразу після цього ОСОБА_5 підійшов до нього, пригрозив та схопив ОСОБА_4 за куртку спереду. Далі ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_4 , той впав на асфальтне покриття та вдарився спиною. Потім ОСОБА_5 почав бити його ногою по різним частинам тіла і обличчя. ОСОБА_4 почав кричати і кликати на допомогу, на його крик вибігла сусідка. Після цього ОСОБА_5 припинив свої дії, а сусідка викликала наряд поліції. Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, саден обличчя, правої верхньої кінцівки та закритого перелому лівої ліктьової кістки. В подальшому у потерпілого ОСОБА_4 відкрилась кровотеча через загострення виразкової хвороби шлунку. Потерпілий пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував йому завдану шкоду, вибачився перед ним, претензій до нього він не має. Просить не засуджувати ОСОБА_5 строго.

Враховуючи повне визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто не оспорює, обмеживши обсяг доказів допитом потерпілого, обвинуваченого, витягом з ЄРДР, матеріалами, що характеризують обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 000448 від 18 квітня 2025 року, до реєстру були внесені відомості за заявою ОСОБА_4 за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вважає, що винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведена, і його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, той факт, що він раніше не судимий, за місцем мешкання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває, раніше не судимий, його повне визнання своєї вини.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнає добровільне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 завданого збитку потерпілому ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу винного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженої, для створення стримуючого фактору від вчинення ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта за рахунок держави відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання звільнити, якщо він протягом 01 (одного) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1