Номер провадження: 11-кп/813/1558/25
Справа № 522/3500/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2025 року в рамках кримінального провадження №0001406, внесеного до ЄРДР 08 жовтня 2024 року, про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пермь, рф, громадянки України, з середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судима: 24.07.2024 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

- за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України ,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було повернуто прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0001406, внесеного до ЄРДР 08 жовтня 2024 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Підставою для повернення клопотання суд першої інстанції зазначив те, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження проводилося слідчим у порушення вимог ст.506 КПК України, а саме, підозрювана не була забезпечена законним представником, що свідчить про порушення право останньої на захист. Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, органом досудового розслідування не виносилась постанова про зміну порядку досудового розслідування після отримання висновку судово-психіатричногї експертизи від 18.02.2025 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, з огляду на наступне:

- зі змісту ч.1 ст. 512 КПК України убачається, що участь законного представника та захисника відбувається із загальними правилами КПК України, а обов`язкова участь встановлена лиш для фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру. При цьому, ч. 1 ст. 44 КПК України встановлює умови обов`язкового залучення законного представника підозрюваного та обвинуваченому, а саме, якщо вказані особи є неповнолітньою або особою, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною;

- стороною обвинувачення у цілому забезпечено право ОСОБА_8 на захист, оскільки під час досудового розслідування було залучено захисника;

- клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 містить у собі обов`язки вимоги , визначені статтями 291 та 292 КПК України.

На підставі наведеного, прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 у суді першої інстанції у новому складі суду.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, складене слідчим СВ відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та затверджене прокурором Приморської окружної прокуратури ОСОБА_10 , відповідно до вимог ст. ст. 291, 292 КПК України, містить, серед іншого, виклад фактичних обставини вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання вчинення суспільно небезпечних діянь.

Також у ньому зазначені анкетні дані особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, інформація про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

До клопотання додані реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки ОСОБА_8 та її захисника про отримання копії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Висновки суду, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст. 44 КПК України, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними, виходячи з наступного.

Неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Специфікою правового статусу неосудної особи, як учасника кримінального провадження є надання їй додаткових процесуальних гарантій, що закріплено у ч. 2 ст. 10 КПК України.

Відповідно до положень ст.42, 506 КПК України убачається, що для особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, винятками з переліку прав, передбачених ст. 42 КПК України для підозрюваних, обвинувачених, може стати лише змога безпосередньої участі у проведенні процесуальних дій та у судовому розгляді справи, що і знайшло відображення у ч. 1 ст. 512 КПК України.

Обмежуючи обсяг процесуальних прав неосудних осіб, що реалізуються безпосередньо, законодавець наділив їх компенсаторними гарантіями здійснення цих процесуальних прав через участь у провадженні законних представників та захисника. Чинним законодавством гарантовано щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності, забезпечується обов`язкова участь захисника ( ст.507 КПК України).

Частиною 1 ст. 506 КПК України передбачено, що особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника та захисника.

За вимогами, ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Стосовно обов`язкової участі у справах про застосування примусових заходів медичного характеру законного представника висловлювався Верховний Суд у постанові від 9 липня 2019 року справа № 320/2609/16-к та постанові від 29 березня 2023 року справа № 127/15572/21, де суд звернув увагу на те, що відповідно до частини 1 ст. 44 КПК законний представник залучається, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітнім або особа, визнана у встановленому законом порядку обмежено дієздатною.

Втім, матеріали даного провадження не містять інформації про визнання ОСОБА_8 недієздатною чи обмежено дієздатною.

Щодо висновків суду про відсутність постанови про зміну порядку досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, апеляційний суд зазнає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Дійсно у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказаного кримінального провадження відсутні будь-які відомості про винесення слідчим постанови, яка передбачена ч. 2 ст.503 КПК України.

Натомість, відповідно до вимог ч.4 ст.291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і його невідповідність вимогам КПК України, не є підставою для повернення клопотання прокурору.

Понад те, порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), ? це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Апеляційний суд звертає увагу, що досудове розслідування і судовий розгляд кримінального провадження про суспільно небезпечні діяння, вчинені особою у стані неосудності, проводяться за загальними правилами, встановленими КПК України. Разом з тим, особливості цих кримінальних проваджень (душевна хвороба особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і неможливість застосування до неї кримінального покарання) зумовили введення спеціальних норм при розслідуванні і судовому розгляді таких проваджень. До особливостей проведення розслідування по цій категорії провадження слід віднести: особливості обставин, що підлягають доказуванню; коло учасників досудового розслідування; особливості проведення деяких слідчих (розшукових) дій; особливості підсумкового документа по кримінальному провадженню.

Стаття 504 КПК визначає загальні положення проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру та щодо обмежено осудних осіб.

Згідно з ч. 1 вказаної статті досудове розслідування провадиться слідчим відповідно до загальних правил, передбачених КПК, з урахуванням положень глави 39 КПК України. Це розслідування провадиться за загальними правилами без будь-яких винятків до встановлення психічного стану особи, яка вчинила суспільно небезпечні дії. Психічний стан такої особи встановлюється психіатричною експертизою (статті 242, 509 КПК).

За таких обставин, відсутність постави про зміну порядку досудового розслідування у кримінальному провадженні з моменту встановлення факту наявності у ОСОБА_8 психічного розладу (висновок судово-психіатричної експертизи від 28 січня 2025 року) ніяким чином не порушило її права, яка з 08 жовтня 2024 року була забезпечена захисником, а також не вплинуло на форму закінчення досудового розслідування.

За такого, наведені висновки суду першої інстанції про невідповідність клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності, відповідно якому, суд, у кримінальному провадженні, вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Отже, на думку апеляційного суду, повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

В той час як про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24.07.2003, «Вітрук проти України» від 16.09.2010, «Юртаєв проти України» від 31.01.2006 та інші).

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0001406, внесеного до ЄРДР 08 жовтня 2024 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, - поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2025 року в рамках кримінального провадження №0001406, внесеного до ЄРДР 08 жовтня 2024 року, про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України ,- скасувати.

Призначити новий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження №0001406, внесеного до ЄРДР 08 жовтня 2024 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, - у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3