Провадження № 1-кп/161/1112/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 28 серпня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001502, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цумань Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_4 15 травня 2025 року, у період часу з 16 години 15 хвилин по 16 годину 30 хвилин, перебуваючи на першому поверсі під`їзду №2 багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, таємно, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 №235/2025, викрав велосипед моделі «AZIMUT» моделі «GEMINI», який належить на праві власності ОСОБА_6 і вартість його становить 5 105,67 грн., яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно він 15 травня 2025 року, у період часу з 16 години 15 хвилин по 16 годину 30 хвилин, був на першому поверсі під`їзду №2 багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де викрав велосипед моделі «AZIMUT» моделі «GEMINI».

Не заперечив кваліфікацію кримінального правопорушення, а також те, що він своїми діями спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 5 105,67 грн.

На даний час збитки потерпілій ОСОБА_6 відшкодовано шляхом повернення майна.

У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Від потерпілої ОСОБА_6 , яка в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, велосипед їй повернуто, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, однак раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття та усвідомлення незаконності вчинених ним дій, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджував свою поведінку, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень, тяжких наслідків не настало, оскільки завдані потерпілій збитки повністю відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, потерпіла жодних претензій не має, на призначенні суворого покарання не наполягає, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, думки потерпілої, яка сама по собі не є вирішальною, але враховується судом в сукупності з іншими обставинами, незначної суми завданих збитків, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що його обтяжують, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, в межах санкції частини статті, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Визнаючи тривалість іспитового строку та вид обов`язків, визначених ст. 76 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і наявність обставини, що пом`якшує покарання, та визначає їх у обсязі необхідному і достатньому для виправлення обвинуваченого, а саме тривалістю 1 (один) рік.

На переконання суду, таке покарання із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи фактичні обставини справи, є справедливим, оскільки співвідноситься між поставленою метою та засобами її досягнення.

При цьому, у даному випадку, на думку суду, призначення покарання без звільнення від його відбування, сприймалося б, як непропорційне до вчиненого діяння.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законним володільцям, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Даних щодо наявності у кримінальному провадженні накладення арештів на майно прокурором не надано.

Окрім того, на думку суду, застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-спортивну куртку чорного кольору; велосипед марки «Azimut», синьо-сірого кольору залишити за належністю законним володільцям;

-DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 1 782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп. процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-25/6711-ТВ від 23.05.2025.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1