Справа № 953/5445/25
н/п 1-кс/953/4677/25
"18" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
ОСОБА_4 подав заяву про відсутність заперечень, щодо арешту його майна , вилученого у нього 06.06.2025р.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Майно вилучено 01.06.2025р. 02.06.2025 прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 спрямовано клопотання про арешт вищевказаного майна до суду . Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2025 вказане клопотання прокурора повернуто для усунення протягом 72 годин. Ухвалу фактично отримано 12.06.2025 о 17:00. Дане клопотання подано на пошту 13.06.2025р. (надійшло до суду 17.06.2025р.), тобто в строк передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів та запобігання можливості його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
Правова кваліфікація злочину визначена за ч.2 ст. 309 КК України.
Вказані предмети належать гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 .
Постановою слідчого від 02.06.2025р. вилучені предмети визнані речовими доказами.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання прокурора задовольнити .
Накласти арешт на : електронні ваги сірого кольору; мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , належні ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.
Визначити місцем зберігання вказаних предметів - камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1