Справа № 939/3267/24
ВИРОК

Іменем України

10 червня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення ДУ "Житомирська установа виконання покарань (№ 8)",

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 12 квітня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 січня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік; 2) за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до трьох років позбавлення волі; 3) за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2019 року, зміненим ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 125 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 і ч. 1 ст. 71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, звільнений 16 червня 2023 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

22 березня 2024 року, приблизно, о 03-й годині 40 хвилин, в селищі Пісківці Бучанського району Київської області обвинувачений ОСОБА_4 з метою з`ясування стосунків із ОСОБА_7 , з яким у нього напередодні по телефону відбувся словесний конфлікт, прибув до місця проживання ОСОБА_7 до житлового будинку по АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та в якому на той час знаходився ОСОБА_7 , і, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій та їх суспільну небезпеку, не переслідуючи наміру заволодіти чужим майном, без добровільної на те згоди власниці помешкання та його законних володільців, за відсутності визначених законом підстав, розбив палицею віконне скло і через пошкоджене ним вікно незаконно проник до зазначеного житлового будинку, чим своїми умисними, протиправними діями порушив право на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що увечері 21 березня 2024 року він, знаходячись в с. Мигалки Бучанського району Київської області, зателефонував своїй знайомій дівчині Вероніці, але розмова не відбулась, натомість йому зателефонував ОСОБА_9 , який став його ображати і погрожувати, на що він йому відповів, що сам прийде до нього; після цього він прийшов у селище Пісківку, дізнався де ОСОБА_7 проживає і підійшов до його будинку, тоді вже було, приблизно, три години ночі; він хотів зайти в будинок через двері, але йому не відчинили, а тому він вибив вікно і проник у будинок; ОСОБА_7 утік з будинку, а залишилась лише дівчина ОСОБА_10 ; він тоді був дуже збуджений і обурений поведінкою ОСОБА_7 , а тому пошкодив деякі речі в будинку, зокрема, двері і морозильну камеру, після чого залишив будинок.

Крім того судом були досліджені такі докази.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні засвідчив, що 22 березня 2024 року він після роботи повернувся додому в будинок АДРЕСА_2 ; в будинку багато речей було пошкоджено, зокрема, розбито вікно, зламані двері, пошкоджена морозильна камера; його старший брат ОСОБА_9 пояснив, що вночі приходив ОСОБА_4 , який через вікно, яке розбив, заліз в будинок, де став все бити, а він ( ОСОБА_7 ) в цей час утік і викликав поліцію; будинок АДРЕСА_2 належить його матері ОСОБА_8 , а він (потерпілий) в цьому будинку зареєстрований і постійно проживає.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 11 квітня 2024 року, він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 22 березня 2024 року, приблизно, о 03-й годині 40 хвилин, пошкодивши вікно, проник до його будинку по АДРЕСА_2 . (т. 2, а. 3)

Згідно з протоколом огляду місця події від 23 жовтня 2024 року, в будинку АДРЕСА_2 , під час огляду були виявлені пошкодження дверей, віконної рами, морозильної камери. (т. 2, а. 37-49)

Відповідно до копії договору про поділ житлового будинку від 24 травня 2018 року, ОСОБА_11 є власницею житлового будинку АДРЕСА_2 . (т. 2, а. 10-11, 12, 13-14, 15)

Згідно з довідкою про реєстрацією місця проживання, ОСОБА_6 зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 . (т. 2, а. 9)

Оцінюючи досліджені докази з точки зору належності, допустимості і достовірності та з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, постійної роботи не має.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійної роботи і постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий, суд вважає, що менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддяОСОБА_12