У Х В А Л А

24 липня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку), прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстра досудових розслідувань,

установив :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просив зобов`язати посадових осіб Білоцерківської окружної прокуратури Київської області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги представник скаржника посилається на те, що 08.07.2025 він подав до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області заяву про вчинення кримінального правопорушення з проханням внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування, однак станом на день подачі скарги, не отримала жодних відомостей про внесення заяви до ЄРДР, що вважає порушенням вимог ст. 214 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу, просив її задовольнити, з підстав наведених у скарзі, при цьому зазаначив, що відомостей про результати розгляду заяви про злочин не отримав.

Представник Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність посадових осіб Білоцерківської окружної прокуратури Київської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по заяві від 08.07.2025, що, на його думку, містить ознаки злочину.

Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2, ст.11 КК України, згідно з якими, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ч.5 ст.214 КПК України, яка зазначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган, до якого надійшла така заява, мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно було вчинено і вчинено саме кримінальне правопорушення, а не його вчинення лише припускається.

Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину, разом з тим каржником таких об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України у заяві про злочин не наведено, зокрема не викладено обставин вчинення конкретних діянь, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, а тому вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитись досудове розслідування.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Однак, в поданій до поліції заяві наведено лише певну інформацію, в якій не зазначено конкретні обставини які, на переконання скаржника, є злочинними. Зокрема, у заяві про вчинення кримінального правопорушення таких об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину немає (вчинення конкретних діянь).

Водночас, подана заява не містить відомостей, які б свідчили про вчинення злочинів в розумінні ст. 11 КК України.

Отже, заява скаржника за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення конкретних діянь, які містять ознаки злочинів та є суспільно небезпечними.

За таких обставин, в посадових осіб Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити, роз`яснивши скаржнику, що у відповідності до вимог ст.214 КПК України, заявник не позбавлений права повторно звернутися з заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до слідчого, чи прокурора.

Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України

постановив :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстра досудових розслідувань, відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути поданаапеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1