В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/510/25

26 травня 2025 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 11.02.2025 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, депутатом не обирався, перебуває на обліку військовозобов`язаних, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2023р. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Проте, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з наведеною вище постановою, та маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, продовжив систематично керувати транспортним засобом, повністю ігноруючи судове рішення, яке набрало законної сили.

Так, в період часу з листопада 2023 року по лютий 2025 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на невиконання судового рішення, та повністю його ігноруючи, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично керував транспортними засобами.

Зокрема, 05.02.2024 працівниками поліції ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУгіАП (постанова серія ЕНА № 1382170) за фактом керування останнім транспортним засобом без відповідних документів у с. Шевченкове Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області.

Аналогічно, працівниками поліції 09.02.2024 (постанова серії БАД №880660), 09.03.2024 (постанова серії БАД № 873732) та 23.01.2025 (постанова серії ЕНА № 3921948) ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за фактом керування останнім транспортним засобом без відповідних документів.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знову продовжив керувати транспортним засобом.

Так, 10.02.2025, близько 14 год. 56 хв., ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21013» з д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральна у с. Росільна Дзвиняцької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області зупинений працівником СРПП відділення поліцїї № 2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 888417 від 10.02.2025, та протокол про адміністративне правопорушення, серія ААД № 806933 від 10.02.2025.

Таким чином, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2023 не була виконана в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, що порушило один із основних принципів судочинства - обов`язковість судових рішень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, визнав повністю та пояснив, що не маючи права керувати автомобілем, не отримував посвідчення водія у встановленому порядку, будучи притягненим до адміністративної відповідальності у 2023 році у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, продовжував керувати автомобілем, який брав у своїх родичів та у знайомих. Протягом 2023 та 2024 років керував автомобілем кілька разів кожного тижня. Офіційно не працює, займається збором металобрухту, вимушений був заробляти на життя своєї сім`ї. Одружений, має четверо малолітніх дітей та вагітну дружину. Двоє дітей важко хворіють. Був зупинений працівниками поліції п`ять разів та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафів за керування автомобілем, будучи судом позбавленим права керування та не маючи такого права. Штрафи сплачує по мірі можливості. Умисно продовжував керувати автомобілем та не виконував рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, в силу важких сімейних обставин, оскільки вимушений заробляти кошти на лікування двох молодших дітей, які народились з важкими вадами здоров`я. Також необхідністю утримувати ще двох малолітніх дітей та вагітну дружину. Розкаявся у вчиненому, просить призначити йому покарання з іспитовим строком.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та прокурор не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання суд враховує, що, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до не тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, викликаних вадами здоров`я з народження двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, однак має власний заробіток, має на утриманні вагітну дружину та четверо малолітніх дітей, двоє з яких народились з вадами здоров`я та необхідністю дороговартісного лікування, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 375, 376 КПК України суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ DVD-R диск, з відеозаписами факту керування транспортним засобом ОСОБА_4 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1