Справа № 521/6959/25
Номер провадження:1-кс/521/1737/25
УХВАЛА

08 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000324 від 03.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 03.04.2025 до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УСБУ в Одеській області, за фактом того, що посадові особи державної установи систематично вимагають неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У подальшому, 24.04.2025 у рамках даного провадження було додатково допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 29.04.2025 у приміщенні відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області у кабінеті №16, добровільно видав «Свідоцтво фахівця про початкову підготовку з питань безпеки №01529/2025», яке видане закладом з підготовки моряків ТОВ «Учбово тренажерний комплекс «Адмірал», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, видане на ім`я ОСОБА_4 , датоване 23.04.2025 і дійсне до 23.04.2030, та медичний сертифікат №DP361155873, виданий медичним центром, розташованим на вул. Ніжинській, 37 в м. Одесі, таким, що має ліцензію Міністерства охорони здоров`я України №183 від 24.01.2020, датований 24.04.2025 і дійсний до 24.04.2026, на ім`я ОСОБА_4 , які 24.04.2025 він отримав від ОСОБА_5 .

Надалі вказані документи було оглянуто та складено відповідний протокол огляду, під час огляду виявлено інформацію стосовно обставин вчиненого кримінального правопорушення.

29.04.2025 постановою слідчого вказані документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України закріплює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що документи, які 29.04.2025 добровільно видав свідок ОСОБА_4 , можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені, втрачені особою, яка ними володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучені предмети, мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосереднім предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000324 від 03.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на документи, які 29.04.2025 добровільно видав свідок ОСОБА_4 , а саме:

-«Свідоцтво фахівця про початкову підготовку з питань безпеки №01529/2025», яке видане закладом з підготовки моряків ТОВ «Учбово тренажерний комплекс «Адмірал», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , датоване 23.04.2025 і дійсне до 23.04.2030;

-медичний сертифікат №DP361155873, виданий медичним центром, розташованим на вул. Ніжинській, 37 в м. Одесі, таким, що має ліцензію Міністерства охорони здоров`я України №183 від 24.01.2020, датований 24.04.2025 і дійсний до 24.04.2026, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6