Справа № 509/501/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000738 від 27.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера за віком, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2024 року приблизно о 14 годині 10 хвилин водій - обвинувачений ОСОБА_4 , грубо порушив пункти: 1.3, 1.5, 2.3 п.п «б» та 13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил), які зобов`язують водія:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Так, в зазначений день та час водій - обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у тверезому стані, керуючи технічно справним сідловим тягачем «DAF FTG XF105», реєстраційний номер НОМЕР_1 в зчепленні з напівпричепом до нього «BURG», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався у денний час доби, по асфальтованому, сухому, без пошкоджень дорожньому покриттю проїзної частини автомобільної дороги Н-33, сполучення Одеса - Білгород-Дністровський - Монаші, 9 кілометр, на прямій ділянці дороги, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в обох напрямках, з наявною горизонтальною дорожньою розміткою 1.1 та 1.6 Розділу 34 «Правил дорожнього руху», з боку села Нова Долина у бік села Прилиманське в Одеському районі Одеської області, у смузі свого напрямку руху.

Здійснюючи рух по вищевказаній автодорозі на ділянці проїзної частини біля АЗС «UKRNAFTA № 15/012» між селом Нова Долина та селом Прилиманське в Одеському районі Одеської області, водій - обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи вказаним сідловим тягачем в зчепленні з напівпричепом, вкрай уважним не був, не вірно оцінив дорожню обстановку, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не дотримався безпечної дистанції під час руху відносно автомобіля «Infiniti Q50», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду нього в попутному йому напрямку в межах смуги руху та зупинився для здійснення маневру лівого повороту для заїзду на АЗС «UKRNAFTA № 15/012», скоїв наїзд передньою лівою частиною сідлового тягача «DAF» на задню праву частину автомобіля «Infiniti Q50».

Після наїзду, автомобіль марки «Infiniti Q50», реєстраційний номер НОМЕР_3 відкинуло на зустрічну смугу руху, де відбулось його зіткнення з зустрічним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Infiniti Q50», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків, забою м`яких тканин грудної клітки, масивних підшкірних гематом, забоїв та саден обох нижніх кінцівок.

Всі вище вказані ушкодження не були небезпечними для життя, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Водію тягача «DAF FTG XF 105», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом до нього «BURG», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та повинен дотримуватися безпечної дистанції, що передбачено вимогами п.п. 2.3 п/п «б» та 13.1 «Правил дорожнього руху».

В діях водія тягача «DAF FTG XF 105», реєстраційний номер НОМЕР_5 в зчепленні з напівпричепом до нього «BURG», реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 1.3, 1.5, 2.3 п/п «б» та 13.1 «Правил дорожнього руху», які створювали умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку, при цьому останній, виконуючи вимоги «Правил дорожнього руху», мав технічну можливість запобігти вказаній дорожньо-транспортній події.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, пояснивши, що дійсно через свою неуважність та недбалість вчинив дану дорожньо-транспортну пригоду,Докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов визнає частково, а саме розмір моральної шкоди у сумі 20000 грн., в частині стягнення з нього матеріальної шкоди просив відмовити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також заперечував щодо задоволення цивільного позову в повному обсязі, пославшись на заперечення, викладені у письмовому відзиві поданому до суду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував та визнавав не доцільним досліджувати докази по справі. Заявлений цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди підтримав у повному обсязві та просив його задовольнити.

Представник цивільного відповідача - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві на позов просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" не визнає, просить в їх задоволенні відмовити.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, долідженням доказів щодо заявленого цивільного позову, характеризуючих даних відносно обвинуваченого, обсягом судових витрат та речових доказів.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, є пенсіонером за віком, одружений, утримануців не має, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину, позицію представника потерпілого щодо призначення покарання, особу винного, його сімейний стан, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами. Інші види покарань, зазначених у санкції даної частини статті до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовуються, оскільки останній досяг пенсійного віку та є непрацездатним, військовослужбовцем не являється.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Щодо заявленого цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди, судом встановлено наступне.

Як передбачено ч. 1 ст.1177 Цивільного кодексуУкраїни, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуальногокодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

У кримінальному провадженні, як зазначено у ч. 1 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Закону №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинним станом на день виникнення цивільно-правових відносин) (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

При цьому ст. 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно полісу № ЕР-221731628 цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAF FTG XF105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпечено в Приватному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну здоров`ю у межах 320 000 грн (франшиза 3200 грн).

Виходячи з вимог закону про здійснення відшкодування шкоди за рахунок страховика в межах страхової суми за таку шкоду, зазначену в страховому полісі, цивільна відповідальність за відшкодування шкоди, пов`язаної із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, покладається у кримінальному провадженні на страховика в межах ліміту відповідальності.

Відповідно до п. 24.1 ст.24 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Матеріалами справи встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 внаслідок ДТП, яка трапилася з вини обвинуваченого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків, забою м`яких тканин грудної клітки, масивних підшкірних гематом, забоїв та саден обох нижніх кінцівок. Після чого потерпіла проходила лікування від отриманих травм. На придбання комплекту фіксаторів для накістного остеосинтезу ключичної кістки нею було витрачено кошти у симі 25400 грн., що підтверджується, наданими до цивільного позову копіями документів: рахунок на оплату №2254 від 29.10.2024 року, видаткова накладна № 20792 від 29.10.2024 року, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 25 від 31.10.2024 року. Копії інших квитанцій, доданих до цивільного позову, які свідчать про придбання медикаментів та лікарських препаратів не підтверджують факту купівлю даних лікарських препаратів та медикаментів саме на лікування потерпілої ОСОБА_9 у зв`язку з отриманими нею травмами внаслідок ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, обгрунтованими витратами на лікування потерпілої є витрати у розмірі 25400 грн., які слід стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Тому цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо заявлених вимог ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди, завданої майну потерпілої, як до цивільного відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", так і до цивільного відповідача ОСОБА_4 , суд вважає в даних вимогах слід відмовити, оскільки розмір завданої майнової шкоди жодними належними та допустимими доказами стороною позивача не підтверджено, будь-яких експертних висновків щодо про визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу не надано.

Щодо позовної вимоги до цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність за відшкодування моральної шкоди також покладається на страховика ПрАТ Страхова компанія Уніка відповідно до полісів № 204313864 та №207238753 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що передбачено ст.23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до п.23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

- шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

- шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Цивільний позивач - потерпіла ОСОБА_9 визначила розмір моральної шкоди в сумі 250000 грн., обгрунтувавши зазначений розмір належним чином, однак не обгрунтовано підстави пред`явлення такого позову в цій частині лише до цивільного відповідача - ОСОБА_4 , не пред`явивши таких вимог до цивільного відповідача - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Беручи до уваги, що потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, внаслідок чого моральних та фізичних страждань, з урахуванням характеру отриманих травм, тривалості лікування, суд вважає доцільним стягнути на користь ОСОБА_9 з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я в розмірі 250000 грн. Дане відшкодування входить до шкоди, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та не виходить за межі ліміту відповідальності за шкоду заподіяну здоров`ю - 320 000 грн. (франшиза 3200 грн.).

Отже, з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" слід стягнути на користь ОСОБА_9 шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у загальній сумі 275400,00 грн., до якої входить шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого у сумі 25400,00 грн., та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у сумі 250000,00 грн.

В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди до цивільного відповідача ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки в даному випадку останній не являється належним відповідачем, та підтверджена сума моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла - фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, не виходить за межі ліміту відповідальності за шкоду заподіяну здоров`ю за полісом № ЕР-221731628 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та належним відповідачем в цій частині позову є Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2024 року та від 19.11.2024 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять у загальному розмірі 41206 грн. 76 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як останній своєчасно являвся на всі виклики суду.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна) тисяча гривень 00 копійок. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами виконувати окремо та обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в загальному розмірі 41206 (сорок одна тисяча двісті шість) гривень 76 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (, місцезнаходження: вул. Глибочицька, 44, м.Київ, 04050) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у загальній сумі 275400 (двісті сімдесят п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Арешти на майно, накладені в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2024 року та від 19.11.2024 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- автомобіль «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , належить громадянину ОСОБА_10 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 , - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- автомобіль «DAF FTG XF 105» д.н.з. НОМЕР_7 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , належить громадянину ОСОБА_11 , та контейнеровоз (причеп) Напівпричіп «BURG BPO- 1227C» д.н.з. НОМЕР_9 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , належить громадянину ОСОБА_11 , які знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , - повернути власнику ОСОБА_11 ;

- автомобіль «Infiniti Q50» д.н.з. НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , належить громадянці ОСОБА_9 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- DVD-R диск з відеозаписами з камери відео реєстратору, на якій зафіксовано момент ДТП, які надані ОСОБА_12 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1