Справа№751/7071/25
Провадження №1-кс/751/1817/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 0000647 від 17.08.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17.08.2025 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними доказами. Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, зазначивши, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра обґрунтована та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є доцільним обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати домашній арешт. Зокрема захисник, наголошує на відсутності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний не має наміру переховуватися, відсутні будь-які відомості та посилання, які б давали підстави для зворотного висновку. Звернув увагу на відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відсутня будь-яка інформація про тиск на свідків, потерпілих чи експертів, окрім того, єдиний свідок вже допитаний. Перебуваючи на домашньому арешті підозрюваний міг би відшкодовувати шкоду потерпілим.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 0000647 від 17.08.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17.08.2025 о 06 год 00 хв ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та підозра підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.08.2025; протоколом огляду трупу від 17.08.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 17.08.2025; протоколом слідчого експерименту від 17.08.2025; висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №116 від 17.08.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допит свідка ОСОБА_9 ; речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому з метою уникнення покарання може залишити своє місце проживання і переховуватись від органу досудового розслідування та суду; матиме реальну можливість впливу на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та характеристики особи підозрюваного, що обумовлено, в першу чергу, загрозою можливого призначення покарання, а відтак свідчить про обґрунтованість цього ризику. Наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, слідчий суддя враховує, введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил.

Зазначена обставина не виключає можливості здійснення підозрюваним спроб перетину кордону у будь-який, у тому числі нелегальний, що фактично виключить можливість його розшуку та унеможливить закінчення досудового розслідування та подальший розгляд кримінального провадження у суді.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: отримання показань на стадії досудового розслідування та безпосередній допит свідків та потерпілих вже на стадії судового розгляду.

Відтак, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Щодо існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, особою, яка не має права керування транспортним засобом, не зважаючи на накладені на нього стягнення, зухвало, умисно та свідомо продовжував вчиняти нове правопорушення, керуючи транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи документу, що посвідчує право на керування транспортним засобом.

У той же час, під час судового розгляду стороною обвинувачення не наведено конкретних фактів, які б підтверджували поведінку підозрюваного щодо перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом, зокрема створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.У зв`язку з чим ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Крім того, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, останній неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає. Підозрюваний офіційно не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Ураховуючи зазначені обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому діянні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані обставини є наявними і достатніми для цього.

Слідчий суддя також зазначає, що при вирішенні питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, можуть переважати принцип поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя не залишає поза увагою наявність суспільного інтересу, адже додатковим обов`язковим об`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, є життя і здоров`я особи, ознакою об`єктивної сторони є суспільно-небезпечні наслідки, а ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинула людина.

Стороною захисту не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, що спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з часу фактичного затримання о 06.00 год 17 серпня 2025 року до 15 жовтня 2025 року, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 21.08.2025 о 08.30 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1