Справа №295/6930/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із дією запобіжного заходу у вигляді застави, та додані до нього матеріали,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся із указаним клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у якому послався на те, що 22.05.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 (з подальшими змінами та доповненнями) у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

У подальшому військовослужбовця ОСОБА_4 переведено у військову частину НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 27.02.2025 №369 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_4 вважається таким, що прибув у відрядження із військової частини НОМЕР_2 у військову частину НОМЕР_3 з метою проходження інтенсивної підготовки у складі зведеного навчального батальйону «Граніт-2», приступив до виконання службових обов`язків.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та котрий неодноразово продовжувався Указами Президента України, затверджувались Верховною Радою України. Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та станом на 27.12.2024 останній припинено або скасовано не було.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 27.12.2024 близько 08.00 год. самовільно залишив місце служби територію розташування 4 навчальної роти зведеного навчального батальйону «Граніт-2» військової частини НОМЕР_3 , що у АДРЕСА_1 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби не повідомив та проводив час на власний розсуд до 18.02.2025, коли у супроводі працівників Ужгородського зонального відділу ВСП доставлений у військову частину НОМЕР_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, як йдеться у клопотанні, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

24.05.2025 старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та останній у той же день був затриманий в порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

26.05.2025 Богунським районним судом м. Житомира застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.07.2025 із визначенням розміру застави у розмірі 90 840 грн. Указаним судовим рішенням, у разі внесення застави, на підозрюваного покладено на наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002300; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій); 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із внесенням застави у сумі 90 840 грн. 28.05.2025 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено із СІЗО ДУ «Житомирська установа покарань (№8)».

Водночас, з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням ряду перелічених вище обов`язків.

Додатково прокурор просив врахувати при прийнятті рішення щодо продовження строку покладених на обвинуваченого обов`язків, що ОСОБА_4 27.02.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_4 (резервний батальйону), куди був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, 21.05.2025 ОСОБА_4 вчинив спробу незаконно перетнути Державний кордон України на території Закарпатської області поза встановленим пунктом пропуску, тобто покинути територію України, про що стосовно нього 21.05.2025 працівниками Державної прикордонної служби України складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 КУпАП.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, що вказує на ризик можливого переховування його від органу досудового розслідування та/або суду, характер кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, його суспільну небезпеку, є всі підстави вважати, що не продовження обов`язків не зможе запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2025.

З огляду на те, що строк дії покладених судом на ОСОБА_4 обов`язків закінчується 19.07.2025, у зв`язку з дією на сьогоднішній день щодо останнього запобіжного заходу у вигляді застави, а також враховуючи, що ризики, встановлені судом, продовжують (не зменшилися) існувати, прокурор просить продовжити строк дії покладених раніше на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України на 2 місяці.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, у ньому наведених, просив його задовольнити. Додав, що напередодні досудове розслідування було закінчено, обвинувальний акт направлено до суду, однак підготовче судове засідання ще не призначено.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечили щодо продовження строку дії обов`язків.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2025 застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно визначено підозрюваному заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 90 840 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002300;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали встановлено до 19 липня 2025 року.

За змістом частин першої, сьомої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 199 ЦПК України визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Як слідує з матеріалів справи, 17.07.2025 на адресу Житомирського районного суду Житомирської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002300 від 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів надається не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідчий суддя зважує на те, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати наведені у пунктах 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які слугували підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу. Надаючи оцінку можливості вчинення обвинуваченим дій, передбачених указаним пунктом частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим.

Крім цього, факт підозри у самовільному залишенні ОСОБА_4 в умовах воєнного стану військової частини, в якій останній проходив військову службу, та проведенні у зв`язку із цим вільного часу на власний розсуд понад один місяць може вказувати на ризик продовження кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). З цього приводу слідчим суддею звернуто увагу і на складений відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення за фактом здійснення підозрюваним в умовах воєнного стану спроби незаконного перетину Державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.

Таким чином, зважаючи на обставини скоєння кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, існування яких було доведено на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків, не зменшились і продовжують існувати, а тому слідчий суддя дійшов висновку про існування достатніх правових підстав для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 18.09.2025.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 177, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому в кримінальному провадженні №0002300 від 01.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 18.09.2025, а саме:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002300;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя