ЄУН справи: 336/5316/25
Номер провадження: 1-кп/336/1262/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000365 від 08 березня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрків ка Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, розлучений, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОК «СХІД», навідник кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону, солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

-19.03.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки 6 місяців;

-30.09.2010 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 чт. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ч. 3 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 19.03.2010 остаточно до відбуття покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі, початок строку 30.01.2010. Звільнений 20.06.2012 з Вільнянської виправної колонії Запорізької області № 20, постановою суду Вільнянським районним судом Запорізької області 12.06.2012 ст. 81 КК України, умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 18 днів;

-13.01.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України- позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України 2021 року від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Поставлений на облік КВІ Ленінського району м. Запоріжжя 22.02.2016. Знятий з обліку КВІ Вознесенівського району м. Запоріжжя 06.02.2017 за ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2017 у зв`язку із закінченням іспитового строку;

-06.02.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Поставлений на облік КВІ Дніпровського району м. Запоріжжя 14.03.2018. Знятий з обліку КВІ Дніпровського району м. Запоріжжя 30.08.2018 у зв`язку із засудженням вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2018;

-23.07.2018 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185. Ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України по сукупності злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2018 та призначено 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Знятий з обліку 24.09.2019 КВІ Дніпровського району м. Запоріжжя постановою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя 12.05.2021. Остаточно до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, початок строку 18.01.2023;

-12.05.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року позбавлення волі строком на 3 роки. Початок строку з моменту фактичного затримання. Запобіжний захід тримання під вартою 18.01.2023 Запорізький СІЗО;

-09.02.2023 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.05.2021 остаточно до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, початок строку 18.01.2023;

-27.06.2024 звільнений з Софіївської виправної колонії Дніпропетровської області № 45 умовно достроково, невідбутий строк 2 роки 1 місяць, вибув для проходження військової служби на контрактом, на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину проти власності, звільненим умовно достроково від відбуття покарання, діючи повторно знову вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом на посаді навідника кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з 17-00 по 22-30 26 лютого 2025 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою власного збагачення, розуміючи, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу взяв зі столу мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Not 13 IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у корпусі зеленого кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 6963 гривень 72 копійки, та належить ОСОБА_7 , а також взяв із сумки ОСОБА_7 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10 IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 в корпусі синього кольору, вартість якого, згідно висновку експерта становить 2916 гривень 67 копійки, який належить ОСОБА_7 , після чого, утримуючи із собою викрадене майно, поїхав з місця вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду, сума якої, відповідно до висновку експерта, становить 9880 гривень 39 копійок.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилась, скерувала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутність, позов не заявляла, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, вид і міру покарання залишила на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав. Пояснив, що дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат. Був поранений під час виконання бойового завдання, знаходився на лікуванні. 26.02.2025 у період часу з 17-00 до 22-30 знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , у ОСОБА_7 , з якою тільки що познайомився, він таємно викрав зі столу мобільний телефон Xiaomi Redmi у корпусі зеленого кольору, а з сумки потерпілої мобільний телефон марки Xiaomi Redmi в корпусі синього кольору. Потерпіла не бачила його дій. Потім з місця вчинення злочину втік. Сів у таксі та поїхав. По дорозі машину таксі зупинили робітники поліції, яким при перевірці документів, він розказав про те що зробив. У скоєному щиро кається.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_5 , а також дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив сторонам, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, зокрема і за корисливі злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на утриманні має неповнолітню дитину, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , приймав участь у бойових діях, отримав поранення, має зареєстроване та постійне місце проживання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відсутні правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України) або ж звільнення від покарання з випробуванням (ст. 75 КК України).

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_5 засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.02.2023, із застосуванням ч. 1,4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 27.06.2024 звільнено умовно достроково. Невідбутий строк 2 роки 1 місяць, а відтак необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень статті 71 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, враховуючи обраний йому судом вид покарання та існування ризиків ухилення від виконання вироку суду, слід залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Враховуючи те, що згідно з протоколом затримання ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 29 травня 2025 року, після чого він утримувався під вартою на підставі відповідних судових рішень, строк відбування ним покарання слід рахувати саме з 29 травня 2025 року, а строк попереднього ув`язнення обвинуваченого слід зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.02.2023 та призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його затримання _- 29 травня 2025 року.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили, залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк відбування покарання час перебування його під вартою у якості запобіжного заходу, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року на мобільні телефони марки Xiaomi Redmi Not 13 IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , та марки Xiaomi Redmi 10 IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 , вилучені в ході огляду 28.03.2025, та які належать ОСОБА_7 .

Речові докази:

-Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Not 13 IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у корпусі зеленого кольору, в чохлі голубого кольору, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10 IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 в корпусі синього кольору, в чохлі золотого кольору, які зберігаються в камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області передати за належністю ОСОБА_7 ;

-Диск, на якому записано відео з нагрудних бодікамер поліцейських, які обслуговували виклик, зареєстрований до ЄО № 5060 від 26.02.2025 о 23-11 год., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення експертизи №СЕ-19/108-25/5357- ТВ від 12.03.2025 у сумі 795,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення експертизи №СЕ-19/108-25/5358- ТВ від 12.03.2025 у сумі 795,90 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Суддя ОСОБА_1