Справа № 191/2640/25
Провадження № 1-кп/191/203/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

за участю обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості (між прокурором та підозрюваним, захисником)у кримінальному провадженні № 0000659 від 28.05.2025 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Зайцеве, Синельниківського р-ну, Дніпропетровської області, громадянці України, яка має базову середню освіту, офіційно не працює, депутатом не є, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 березня 2025 року, в період часу з 17 години 20 хвилин по 19 годину 00 хвилин (найбільш точний час не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності останньої умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 ..

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_7 , в результаті умисних дій ОСОБА_6 , а саме нанесенні ударів в область грудної клітки ногами отримав тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді закритої тупої травми грудної клітки і живота, через що знаходиться в небезпечному для життя стані, не вжила заходів щодо надання медичної допомоги, не звернулася до сторонніх осіб про допомогу і не відправила потерпілого до лікарні, хоча у неї була можливість це зробити, а на автомобілі «ВАЗ 2102» 1984 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_7 та яким протиправно заволодів ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_6 перевезли ОСОБА_7 на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , де залишили у безпорадному стані на території двору, а сам приблизно о 19 годині 00 хвилин (найбільш точний час не встановлено) з місця вчинення злочину пішли.

Потерпілий ОСОБА_7 , знаходячись в безпорадному стані і будучи позбавленим можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на території свого домоволодіння, за адресою:

АДРЕСА_3 .

В угоді зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася. Крім того, пояснила суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачена також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просила суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченої, зазначивши, що угода про визнання винуватості стосовно останньої, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в його присутності, просив суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченою та її захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена раніше не судима, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала повністю.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно положень ст. 67 КК України, не встановлені.

Крім того, обвинувачена цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.05.2025 року у кримінальному провадженні № 0000659 від 28.05.2025 року укладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваною ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Роз`яснити засудженій ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1