Справа № 128/2555/25
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , лікаря ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» щодо засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Майдан, Деражнянського району, Хмельницької області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, що відбуває покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.08.2023 за ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 15 років позбавлення волі,

про звільнення від відбування покарання за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» щодо засудженого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, яке мотивоване тим, що рішенням комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покараня особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання (протокол №2.15-59/2023 від 29.11.2023) визначено виправну колонію середнього рівня для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі. 16.04.2025 засуджений прибув до Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області з державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)».Засуджений вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла 14 років і з якою він перебував в сімейних відносинах, що призвело до порушення права потерпілої на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток. Вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. За час відбування покарання заохочення та стягнення не застосовувалися, тому адміністрація установи вважає, що ОСОБА_7 не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації.

На адресу установи надійшов висновок лікарсько-консультативної комісії Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.Діагноз засудженого: Новоутворення. Помірно диференційована G2 товстокишкова аденокарцинома з ділянками некрозу (Патологогістологічне дослідження №2488-2490) нижньоампулярного, середньоампулярного, верхньоампулярного відділів прямої кишки з переходом на анальний канал сідниці. T4N2M1 IV ст. IV клінічна група. Розпад пухлини. Інфільтративне враження стінок тазу, метастази в пахові, клубові лімфатичні вузли з двох сторін. ІХС. А/к склероз СН І, ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба III ст. (ГПМК 2018р.) 2ст., РССУ високий, ФВ 59%. ХОЗЛ, хронічний бронхіт в стадії ремісії. ЛН Іст. Хронічний панкреатит в стадії ремісії. OU Пресбіопія.

Тому Державна установа «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» звернулася до суду з даним поданням.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань подання підтримав, оскільки за умови встановлення відповідного діагнозу установа виконання покарань зобов`язана звернутися до суду з даним поданням. Та вважає, що з урахуванням вчиненого засуджений не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та обов`язковою умовою ресоціалізації, просить це врахувати та вирішити подання чи підлягає засуджений звільненню від відбування покарання на розсуд суду. Зокрема, в разі звільнення засудженого від відбування покарання установа має надати засудженому можливість повернутися за останнім місцем проживання, якщо ніхто з рідних не з`явиться до установи після його звільнення та якщо в нього немає коштів на дорогу, установа придбає йому квиток та доставить до вокзалу, подальші дії засудженого після цього установою не перевіряються та не контролюються.

Лікар ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є лікуючим лікарем засудженого, стан здоров`я засудженого середнього ступеню важкості, він отримує симптоматичне лікування, оперативне лікування йому не показано за станом здоров`я, перебуває на паліативному лікуванні, тобто підтримуючому його життєві здібності, всім необхідним в забезпеченні таким лікуванням засуджений забезпечений, скарг на недостатність медичної допомоги не було. Рідні засудженого з ним не спілкувалися, лише засуджений повідомляв в розмові, що дружина не відмовиться прийняти його додому та доглядати. У випадку задоволення подання та звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, його направлять за місцем проживання та відберуть розписку про зобов`язання звернутися за медичною допомогою і стати на облік, подальша поведінка засудженого після звільнення медичним закладом не перевіряється.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні просив врахувати, що він став на шлях виправлення, розкаявся, просить звільнити його від відбування покарання. Буде проживати з жінкою, в квартирі, де також проживає його дочка, зять, внуки, буде просити в них пробачення. Жінка приїжджала до нього, приносила передачі. Чи прийме сім`я проживати його з ними він не знає, він у них на пряму не запитував, вибачення за скоєне із внучкою не просив. Медичну допомогу йому надають в установі, скарг на неналежне надання медичного догляду у нього немає. Вдома жінка зможе надавати йому медичну допомогу, але чи вона згодна він не запитував.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні позицію засудженого підтримала та просила задовольнити поданння та звільнити засудженого від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.08.2023 за ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Початок строку засудженому рахується з 13.11.2023. Кінець строку 12.07.2037.

До Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області прибув 16.04.2025 з державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має.

Згідно характеристики на засудженого, останній з 15.07.2023 перебував в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», де за час перебування характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 12.12.2023 перебував в лікувальному закладі ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», де за час утримання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 16.01.2024 перебував в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», де за час відбування покарання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 16.01.2025 перебуває в Стрижавській багатопрофільній лікарні № 81 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Вінницькій області, де проходить лікування, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається дотримуватися правомірних та вічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Не завжди виконує встановлені законом вимоги персоналу установи у зв`язку з особистою не організованістю. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку в міру своїх можливостей у зв`язку зі станом здоров`я, має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування в міру своїх можливостей у зв`язку зістаном здоров`я. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Згідно системи «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту ОСОБА_7 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Дисциплінарні стягнення та заохочення не застосовувалися. Бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий несистемний характер. Участь у програмах диференційованого виховного впливу чи інших наявних в установі програмах та заходах соціально-виховного характеру не приймає. Усвідомлює що саме треба змінювати, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє яким чином їх втілити, ніяких дій для їх втілення не вчиняє. З урахуванням того, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення, а саме дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, з якою ОСОБА_7 перебував у сімейних відносинах, та щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, окрім цього за період відбування покарання характеризується посередньо, заохочення не застосовувалися, що свідчить про відсутність будь-яких позитивних змін в особистості вказаної особи та його не бажанні ставати на шлях виправлення, разом з тим, ОСОБА_7 перебуває в Стрижавській багатопрофільній лікарні № 81 філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Вінницькій області, з 16.04.2025, де проходить курс лікування, що є незначним терміном для вивчення особи, тому адміністрація установи вважає, що ОСОБА_7 не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації.

Згідно з довідкою відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» станом на 04.07.2025 за засудженим в установі виконавчі листи не рахуються.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст.ст 537, 539 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання визначений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України N 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії від 04.07.2025 № 18 вбачається, що засудженому ОСОБА_7 встановлено діагноз: Новоутворення. Помірно диференційована G2 товстокишкова аденокарцинома з ділянками некрозу (Патологогістологічне дослідження №2488-2490) нижньоампулярного, середньоампулярного, верхньоампулярного відділів прямої кишки з переходом на анальний канал сідниці. T4N2M1 IV ст. IV клінічна група. Розпад пухлини. Інфільтративне враження стінок тазу, метастази в пахові, клубові лімфатичні вузли з двох сторін. ІХС. А/к склероз СН І, ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба III ст. (ГПМК 2018р.) 2ст., РССУ високий, ФВ 59%. ХОЗЛ, хронічний бронхіт в стадії ремісії. ЛН Іст. Хронічний панкреатит в стадії ремісії. OU Пресбіопія.

Згідно розділу IV вищевказаного Переліку, новоутворення IV стадії за міжнародною класифікацією TNM (з гістологічним та морфологічним підтвердженнями) входять до Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Водночас, аналіз положень чинного законодавства вказує на те, що сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини (п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу N 8 від 28.09.1973).

Таким чином, звільнення від покарання у зв`язку з хворобою є правом, а не обов`язком суду, і сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого ще не свідчить про доцільність його звільнення від відбування покарання згідно ст. 84 КК України.

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" (Заява N 72286/01) зазначив, що стаття 3 Конвенції категорично забороняє тортури та нелюдське або таке, що принижує людську гідність, поводження чи покарання, незважаючи на обставини та поведінку жертви, однак цю статтю не можна тлумачити як таку, що містить загальне зобов`язання звільняти особу за станом здоров`я чи доправляти її до цивільної лікарні для отримання специфічної медичної допомоги. Тим не менш, відповідно до цього положення держава має забезпечити особу умовами утримання, які б не порушували її людську гідність, щоб спосіб та метод виконання міри покарання не зумовлювали страждання або труднощі такої міри, які б перевищували неминучий рівень страждань в`язня та щоб з огляду на практичні вимоги ув`язнення його здоров`я та добробут були забезпечені. В тому числі зазначив, що наявні 3 складові, які необхідно розглядати стосовно сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання: 1) медичний стан в`язня; 2) адекватність медичної допомоги, яка надається в умовах утримання; 3) доцільність утримання з огляду на стан здоров`я заявника.

Під час розгляду справи не встановлено об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 не отримує необхідну медичну допомогу відповідно до його потреб, оскільки встановлено, що лікування засудженого відповідає встановленому діагнозу та стадії хвороби, зауважень до лікування він не має, перебуває в стані середньої важкості, тобто орієнтований в часі і просторі, може самостійно пересуватися, хоче це йому важко дається, але в разі звільнення засудженого від відбування покарання контороль держави за його поведінкою буде припинено з часу залишення ним установи для повернення за місцем проживання.

В разі звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначене йому лікування буде перерване в часі та потребуватиме від нього додаткових самостійних зусиль для забезпечення відповідної його стану медичної допомоги, яка може бути йому надана та надається в тому закладі, де він на даний час вже отримує медичну допомогу та перебуває під наглядом лікарів медичної установи при ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)». Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що відповідна медична допомога буде надана йому за місцем проживання, в тому числі членами його родини, матеріали справи не містять. А тому задоволення подання може призвести до погіршення становища засудженого.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що відомості про бажання будь-кого з близьких та рідних, в тому числі дружини, допомагати засудженому в разі його звільнення, відсутні. В даному контексті суд враховує, що засуджений планує повернутися до вказаного ним місця проживання, іншого місця проживання він не має та перебувати в медичному закладі не планує. Але в судовому засіданні встановлено, що дане місце проживання є місцем проживання неповнолітньої потерпілої за вчинення злочину щодо якої (сексуальне насильство) засуджений та відбуває покарання ОСОБА_7 , в якої він тільки планує просити вибачення і чи згодні члени його родини на спільне проживання за встановлених обставин невідомо.

В сукупності з іншими обставинами суд враховує також призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, що визначено за вчинення особливо тяжкого злочину. Та метою покарання є також захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На даний час засуджений відбув лише два роки призначеного строку покарання та в ході судового розгляду не встановлено, що засуджений намагався виправитися, вибачався в потерпілої та готовий до самокерованої правослухняної поведінки, про що свідчить зокрема і висновок адміністрації установи виконання покарань. Та наслідком задоволення подання буде повернення засудженого до місця проживання неповнолітньої потерпілої за відсутності відомостей про згоду її і її законного представника на спільне проживання із засудженим.

Таким чином, не доведено в ході судового розгляду те, що звільнення засудженого від відбування покарання не становитиме загрозу для його оточення та суспільства в цілому.

З огляду на викладене, враховуючи в сукупності встановлені обставини, а саме відомості про особу засудженого та його поведінку під час відбування покарання, відомості про забезпечення засудженого належною медичною допомогою за рахунок держави в повному обсязі, належне ставлення до нього та відсутність будь-яких штучних обмежень його потреб, що не може бути гарантовано в подальшому в разі задоволення подання, оскільки можливість інших осіб утримувати та забезпечити його необхідним лікуванням в повному обсязі матеріалами справи не доведена, відомості про гарантоване поміщення засудженого до відповідного медичного закладу з повним забезпеченням всім необхідним, а не за попереднім місцем проживання, також відсутні, з метою недопущення погіршення становища засудженого та в цілях запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про недоцільність звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Стрижавській багатопрофільній лікарні № 81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області, за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницькій районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: