Провадження №: 1-кс/336/675/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , -

у присутності:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001180 від 12 серпня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верхній Рогачик Верхньорогачицького району, Херсонської області, громадянину України, українцю, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан - не одружений, неповнолітніх/малолітніх дітей на утриманні не маючого, який фактично мешкає за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , без реєстрації, раніше не судимому,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке погоджено з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що відділом поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001180 від 12 серпня 2025 року, в якому ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 серпня 2025 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи біля будинку № 15 по бульвару Вітчизняному в місті Запоріжжя, в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в руці предмет схожий на ніж, наніс ним один удар в область тулуба, тим самим спричинив останньому, згідно довідки, наданої КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР " колото-різане проникаюче поранення грудної клітки справа.

Після чого, ОСОБА_9 , було госпіталізовано бригадою ШМД до медичного закладу, де своєчасно надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

12 серпня 2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ознаками ч.1 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до статті 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.

12 серпня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з підстав викладених у письмовому клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.

Захисник заперечувала проти вищезазначеного клопотання та просила обрати суд більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з утриманням обвинуваченого в умовах ізоляції, доводи клопотання слідчого вважає неспроможними та необґрунтованими.

Обвинувачений просив суд не застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Дослідивши матеріали провадження у слідчого судді не залишилося поза розумним сумнівом обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

В п.4 ч.2 ст.183 КПК України вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, реєстрації місця проживання не має.

Слідчий у клопотанні не посилається на те, що ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчий суддя вважає доведеним матеріалами клопотання ризик переховування від органів досудового розслідування, суду, - оскільки підозрюваний ОСОБА_5 після скоєного протиправного діяння з місця події зник, самостійно не надав допомогу потерпілому та не звернувся за допомогою до медичних представників або органів влади (правоохоронних органів), - отже зазначений ризик є реальним та наявним.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків кримінального провадження доведені стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, оскільки здебільшого свідки є знайомими ОСОБА_5 та його співмешканки та на час розгляду клопотання ще не були допитані слідчим, отже можуть бути піддані впливу ОСОБА_5 щодо зміни або викривлення показів. Такий ризик є реальним, а підозрюваний на даному етапі має можливість його реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним слідчий суддя також вважає реальним та доведеним стороною обвинувачення, оскільки як в момент скоєння злочину так і в момент затримання підозрюваний з безпідставної причини зберігав при собі зазначене знаряддя (ніж), що дає підстави вважати ймовірним використання зазначеного знаряддя з неправомірною метою, крім того враховано ті обставини, що правопорушення було вчинено в стані наркотичного сп`яніння, що також дає підстави вважати про схильність особи до неправомірної поведінки.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Висока ймовірність на даному етапі впливу підозрюваного на учасників провадження та можливість переховуватися від органів досудового розслідування не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

При постановлені ухвали, враховано положення статті 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Водночас, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177, 178 та статтею 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства.

Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке має умисний умисел, направлений на зазіхання на здоров`я та життя іншої особи, суд вважає, що суспільний інтерес перебування обвинуваченого під вартою, переважає над особистим інтересом.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження прав, не суперечать статті 5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10.10.2025 року, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1 13.08.25