КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала мотивована тим, що до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких адвокатом ОСОБА_5 не наведено, а відтак, відсутні дані на підтвердження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргуз доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді від 29 листопада 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним скаргу та зобов`язати службових осіб ДБР, внести до ЖРДР відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, за заявою від 26 січня 2024 року щодо ймовірно протиправних дій судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 .

Такі вимоги захисник мотивує тим, що слідчим суддею не було в повній мірі розглянуто доводи, наведені у скарзі, належним чином їх не перевірено та не мотивовано прийняте рішення.

Крім того, звертає увагу, що слідчим суддею фактично було надано оцінку поданій заяві про злочин, в той час як кримінальним процесуальним законом обов`язок перевірки обставин і фактів, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, покладено на слідчого, дізнавача в рамках досудового розслідування у зареєстрованому кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 26.01.2024 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 КК України, яка була отримана відповідальною особою органу досудового розслідування 26 січня 2024 року, що підтверджується копією заяви з відміткою про вручення, долученою до матеріалів скарги. Проте, відомості про кримінальне правопорушення у встановленому порядку та в строки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Проаналізувавши зміст заяви про кримінальне правопорушення від 26.01.2024 року щодо ймовірного вчинення суддею Печерського районного суду міста Києва кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, суд встановив, що доводи апелянта зводяться до зауважень з приводу організації слідчим суддею ОСОБА_7 процесу розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та, водночас, не наведено чітких вказівок на те, які саме діяння судді утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 КК України

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею в повній мірі не перевірено доводи скарги на бездіяльність, спростовуються висновками суду, наведеними в оскаржуваній ухвалі, з якої вбачається, що слідчим суддею повно, всебічно та об`єктивно перевірено та надано оцінку всім доводам, викладеним у скарзі адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 .

Переконливих доводів, які спростовували би правильність висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду провадження не встановлено.

Таким чином, колегія суддів уважає, що підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні, у зв`язку чим її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/647/2025

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1