Номер справи137/434/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2025

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у с-щі Літин кримінальне провадження №0000159 від 26.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вінниківці, Літинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, із повною середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 25.02.2025, у вечірню пору доби, більш точного часу не встановлено, проходячи повз присадибної ділянки, поблизу будинку АДРЕСА_3, у траві знайшов обріз мисливської рушниці. ОСОБА_5 , достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, у порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ №576 від 12.10.1992, придбану ним, шляхом знахідки, вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці, вирішив залишити собі на зберігання, не повідомивши про свою знахідку до правоохоронних органів, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю.

26.02.2025, приблизно о 09год 30хв, ОСОБА_5 , продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вогнепальною зброї, переносячи вказану рушницю з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до належного йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , був зупинений працівниками Сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Під час проведення поверхневої перевірки, відповідно до ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», із внутрішньої сторони застебнутої куртки, у яку був одягнутий ОСОБА_5 , у останнього виявлено та вилучено нестандартну гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці. У подальшому, 26.02.2025. у період часу з 11год 22хв до 11год 38хв, в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , за участі понятих, нестандартну гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці, яку незаконно зберігав та переносив при собі ОСОБА_5 , вилучено.

Відповідно до висновку експерта, предмет, який наданий на дослідження, являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю - обрізом мисливської рушниці, який виготовлений саморобним способом з деталей мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру, моделі «ЗК», НОМЕР_1 (колодка), НОМЕР_2 (ствол), виробництва СРСР, шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 379 мм та відпилювання приклада до шийки ложе. Обріз мисливської рушниці придатний до проведення пострілів.

Вказаними діями, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України - носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого дозволу.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку укладено 20.03.2025 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_4 .

У відповідності до пункту 1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.468-475 цього Кодексу.

В силу ч.1, 2 ст.475 КПК України, суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання у тому випадку, якщо переконається, що така угода може бути затверджена. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному кримінальному провадженні та зобов`язався беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі оголошеної підозри за ч.1 ст.263 КК України, у судовому провадженні.

Сторони угоди дійшли згоди про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. При цьому, визначення тривалості та обов`язків залишено в компетенції суду.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, аналогічні доводи захисника обвинуваченого, який також вказав про наявність підстав до затвердження угоди про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_5 , який безумовно та беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, просив затвердити угоду, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.4, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого дозволу;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час судового розгляду сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- узгоджена сторонами міра покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, та звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст.76 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України.

Так, при призначенні покарання, узгодженого сторонами угоди, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , як особа, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії умисних тяжких злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, осудний, на обліках в закладах з надання наркологічної та психіатричної допомоги не перебуває.

Судом, відповідно до положень ст.66 КК України, встановлено наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - щире каяття.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування ним покарання і вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1591,80грн, відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, 174, 314, 368-371, 373, 374, 376, 394, 472, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_4 , від 20.03.2025 у кримінальному провадженні №0000159 від 26.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи 1591,80грн (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну гривню 80 копійок).

Скасувати арешт на металевий предмет, зовні схожий на обріз рушниці, на якому наявні маркування «НОМЕР_3» та «НОМЕР_4», вилучений 26.02.2025 в ході проведення огляду місця події на придорожній території, поруч з будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, який був накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2025 у справі №127/6426/25.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: металевий предмет, зовні схожий на обріз рушниці, на якому наявні маркування «НОМЕР_3» та «НОМЕР_4», який передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області- знищити.

Роз`яснити прокурору та обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Також, роз`яснити що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Вінницького апеляційного суду у порядку, передбаченому чинним КПК України, з підстав, визначених статтею 394 цього Кодексу, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1