Провадження 1-кс/127/8358/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000374 внесеного до ЄРДР 06.06.2025, про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки російської федерації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки рф, раніше судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000374 внесеного до ЄРДР 06.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді застави.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 05.06.2025 близько 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебувала за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд. 1, заздалегідь маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, де підшукувала майно, яким можливо незаконно заволодіти.

В подальшому ОСОБА_4 , підійшовши до зупинки громадського транспорту, яка знаходилась поблизу залізничного вокзалу «Вінниця», побачила раніше незнайому їй ОСОБА_7 , де у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а предметом свого злочинного посягання вона визначила грошові кошти, які належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, повторно, ОСОБА_4 , під приводом надання допомоги, яка виражалась у знятті порчі з грошових коштів, підійшла до ОСОБА_7 та у ході розмови нав`язала їй необхідність проведення кількох «ритуалів» за для зняття порчі з грошових коштів, за які вимагала розрахунок грошима.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, помиляючись про дійсні наміри ОСОБА_4 , сприйнявши її як особу, що має намір надати їй допомогу шляхом проведення ритуального обряду, використовуючи пластикову платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану банківською установою АТ КБ «ПриватБанк», яка належить її чоловіку ОСОБА_8 , в період часу з 19:25 годин 05.06.2025 по 19:54 годин 05.06.2025 здійснила зняття готівки у банкоматі за адресою: м. Вінниця, вул. Коцюбинського, буд. 2-А у сумі 20000,00 гривень.

В подальшому, у зв?язку із лімітом зняття коштів у попередньому банкоматі, потерпіла разом із ОСОБА_4 пройшли до іншого банкомату за адресою: АДРЕСА_2 , де в період часу з 21:14 годин 05.06.2025 по 21:35 годин 05.06.2025, ОСОБА_7 , здійснила зняття готівки у банкоматі у сумі 7500,00 гривень.

Після цього, у зв?язку із лімітом зняття коштів у попередньому банкоматі, потерпіла разом із ОСОБА_4 пройшли до іншого банкомату за адресою: м. Вінниця, вул. Гагаріна, буд. 2, о 22:13 годин 05.06.2025, ОСОБА_7 , здійснила зняття готівки у банкоматі у сумі 20000,00 гривень.

Надалі, у зв?язку із лімітом зняття коштів у попередньому банкоматі, потерпіла разом із ОСОБА_4 пройшли до іншого банкомату за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22:32 годин 05.06.2025 по 22:49 годин 05.06.2025, ОСОБА_7 , здійснила зняття готівки у банкоматі у сумі 42700,00 гривень та добровільно передала ОСОБА_4 , грошові кошти у загальній сумі 90200,00 гривень, отримавши, які остання не маючи на меті їх повертати власнику та під приводом зняття з них порчі, дочекавшись моменту та скориставшись тим, що ОСОБА_7 , відволіклась та переключила свою увагу, покинула місце вчинення нею кримінального правопорушення разом із чужим майном, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 90200,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Російської Федерації, громадянці росії, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_7 ; ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду документа від 07.06.2025;

- протоколами огляду речей від 07.06.2025;

- протокол огляду місця події від 06.06.2025;

- показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Беручи до уваги особу ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, вік підозрюваного, його матеріальний стан, відсутність місця роботи та джерел доходу, а також те, що останній є раніше судимою особою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а також наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлені у ході досудового розслідування обставини вказують на наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які можуть бути усунуті виключно шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, а саме:

1) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та міру покарання, що їй загрожує, за скоєння умисного корисливого злочину, може зумисно ухилятися від явки за викликами слідчого, прокурора або суду. Крім того, після вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_4 залишила місце події та намагалась уникнути відповідальності, у зв`язку з чим була розшукувана працівниками поліції. З огляду на наявність громадянства іншої держави (Російської Федерації), а також відсутність постійного місця роботи та сталих соціальних зв`язків в Україні, існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів слідства та суду.

2) ризик незаконного впливу на свідків і потерпілу (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Перебуваючи без ізоляції від суспільства, ОСОБА_4 матиме можливість вчиняти вплив на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань або надання ними неправдивої інформації. Це особливо актуально з огляду на те, що у матеріалах кримінального провадження містяться їх анкетні дані, місця проживання та контактні відомості, що дає змогу підозрюваній встановити з ними зв`язок та створює додаткові ризики для об`єктивного та повного досудового розслідування.

3) ризик продовження злочинної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Враховуючи, що ОСОБА_4 вже раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, однак висновків для себе не зробила, а також беручи до уваги спосіб та зухвалість вчинення нинішнього злочину, існує реальна загроза того, що підозрювана, залишаючись без належного процесуального контролю, продовжить свою протиправну діяльність на території України.

У зв`язку із зазначеним, застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 181 КПК України, не є достатнім для належного забезпечення цілей кримінального провадження та не здатне усунути вищевказані ризики.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави для особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, встановлюється у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При визначенні конкретного розміру застави у даному кримінальному провадженні слід ураховувати характер і тяжкість кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу підозрюваної, наявність ризиків, а також відсутність у підозрюваної сталого соціального статусу в Україні.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

Враховуючи викладене, з метою належного забезпечення цілей кримінального провадження та усунення встановлених ризиків, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, за обставин викладених у ньому та просив задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 під час судового розгляду не заперечила проти задоволення клопотання слідчого.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 слідчому судді пояснив, що клопотання слідчого містить порушення вимог ст. 182 КПК України, зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке, відповідндо ст. 12 КК України є нетяжким, а тому в даному випадку сума застави не може перевищувати 20 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, окрім того зазначив, що підозрювана добровільно передала кошти отримані від потерпілої працівникам поліції, а тому просив слідчого суддю визначити ОСОБА_4 менший розмір застави ніж зазначений у клопотанні, а саме 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000374 внесеного до ЄРДР 06.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_4 в рамках кримінального проваження № 0000374 внесеного до ЄРДР 06.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетною до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які їй інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, одружена, має утриманців, офіційно не працевлаштована, раніше судима, підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу розміром від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави. При цьому, слідчий суддя враховує доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слід зазначити, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. (ч. 1ст.182 КПК України).

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке, у разі доведеності вини, підозрюваній загрожує покарання у вигляді штрафу розміром від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, з огляду на положення ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 є нетяжким кримінальним правопорушенням.

Відповідно, до п 1 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, забезпечити явку підозрюваної до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання нею своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваної, її майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60 560,00 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного.

Крім того, слід зазначити, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчим суддею не встановлено. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 182, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- своєчасно прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду;

- не залишати межі населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків визначити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 серпня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Підозрювана не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу; при цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень; застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя