Справа № 206/3279/23
Провадження № 1-кс/206/468/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 10.04.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в травні 2014 року (більш точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено), на території Луганської області, було створене не передбачене законами України збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_5 , маючи умисел приймати активну участь в діяльності даного збройного формування та що його діяльність спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, вступив до незаконного збройного формування.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь в незаконному формуванні, ОСОБА_5 став приймати активну участь у незаконному збройному формуванні у період часу липень - серпень 2014 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), в смт. Станиці Луганської Луганської області де підтримав добровільно вступив до лав незаконного збройного формування, після чого ОСОБА_5 бачили під час несення служби на блокпості незаконного збройного формування, який розташований на автомобільному мості через р. Сіверський Донець смт. Станиці Луганської Луганській області по дорозі до м. Луганськ на боці непідконтрольній території Україні Луганської області, до здійснював перевірку паспортного режиму та транспортних засобів у громадян, які перетинали вказаний блокпост в смт. Станиця Луганська Луганської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджені наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 23.12.2022 за № 1668/39004, вищевказаний населений пункт Луганської області тимчасово окуповані. Згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколів огляду, протоколів допиту свідків, ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території.

20 квітня 2018 стосовно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, де вручено у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України.

30.04.2018 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та факт перебування його на тимчасово окупованій території України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтверджували, що ОСОБА_5 приймав участь у незаконних збройних формуваннях на території Луганської області;

- проведеним впізнанням за фотознімками, де свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 впізнали особу на знімку, як ОСОБА_5 , який приймав участь у НЗФ;

- огляду документів від 11.04.2018.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на теперішній час не встановлено, що унеможливлює його участь у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 07.03.2019 відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена оперативно-розшукова справа № 2231з метою встановлення місцезнаходження останнього.

20 липня 2023 року слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 винесено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Органом досудового розслідування та оперативним підрозділом ГУНП в Луганській області систематично здійснюються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 з метою завершення досудового розслідування та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.

Додатково проведена перевірка наявності інформації стосовно підозрюваного, яка знаходиться у розпорядженні органів державної влади, державних реєстрах та базах інформації.

Так, відомості про ОСОБА_5 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 22.01.2025 за №1398/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньопереміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

На теперішній час не виявлено інформації стосовно ОСОБА_5 у мережі Інтернет. Додатково проведена перевірка факту перетину підозрюваним державного кордону України, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_5 , згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційнотелекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», у період з період з 08.11.2017 року по 21.03.2025, державний кордон України не перетинав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним, оскільки він не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконанню завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, у зв`язку із чим, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Щастинської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що 10.04.2018 до ЧЧ Станично-Луганськго ВП надійшло повідомлення від керівника сектору КЗВФ відділу АКРЗ та КЗВФ ОШ ЦУ СБ України в районі проведення АТО про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , причетний до участі в діяльності не передбачених законом збройних формувань «ЛНР». Відомості про кримінальне правопорушення внесено до 10.04.2018 року за правової кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України.

20 квітня 2018 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

30 квітня 2018 року, відповідно до ст. 281 КПК України, у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, останнього оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатами перевірки бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» не виявлено фактів перетину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України в період з 08.11.2017 по 21.03.2025.

Відомості про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб у Луганській області, відомості щодо нарахування будь-яких видів державних соціальних допомог та компенсацій - відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 22.01.2025 за №1398/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньопереміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Постановою слідчого від 16.04.2025 відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 10.04.2018 року.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтверджували, що ОСОБА_5 приймав участь у незаконних збройних формуваннях на території Луганської області;

- проведеним впізнанням за фотознімками, де свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 впізнали особу на знімку, як ОСОБА_5 , який приймав участь у НЗФ;

- огляду документів від 11.04.2018.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Крім того, підозрюваний з 30.04.2018 року перебуває у розшуку, а вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження останнього, зазначені відомості не отримані, інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію України не виявлена. Також підозрюваний не може не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, кримінальну караність дій, які він вчинив внаслідок придбання та незаконного зберігання бойових припасів та вибухових речовин, у разі його затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваній може знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення 6обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо). Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваного можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають його злочинну діяльністьнеобхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, а також з особами, яким може бути відома достовірна інформація про причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу. Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази. За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, останній має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває на тимчасово окупованій території, не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, наявні відомості про можливу причетність підозрюваного до діяльності незаконного збройного формування, яка сама по собі свідчить про причетність його учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Згідно вимогам ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджені наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 23.12.2022 за № 1668/39004, с. Валуйське, Станично - Луганський район, Луганська область, є тимчасово окупованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що cлідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 10.04.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1