Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 930/1447/25
Провадження № 1-кп/930/222/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Немирів кримінальне провадження № 0000633, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.05.2025 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубовець Немирівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , солдат військової частини НОМЕР_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 , раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

Мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула особа, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. І, 3, 4 ч. 1 ст, 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків» експертів у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231 -IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст. ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, ОСОБА_4 за декілька днів до вчинення вказаного кримінального правопорушення, самовільно залишивши місце проходження військової служби, переховувався від правоохоронних органів, за що передбачено відповідальність окремою нормою кримінального кодексу.

Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КІ1К України.

У зв`язку з тим, що показання свідків та висновки експертів мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки у вигляді смерті людини, вид передбаченого покарання, а також те, що обвинувачений на момент пригоди вже переховувався від компетентних органів за вчинення іншого правопорушення, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримує просить його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечують щодо задоволення клопотання прокурора, просять застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши учасників судового провадження, суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 03.07.2025 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який закінчується 31.08.2025 року.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Суддя, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, а також даних про особу обвинуваченого, враховуючи, сукупність характеризуючих даних обвинуваченого, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, та за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про доцільність продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення обвинуваченому розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 199, 331 КПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачено ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубовець Немирівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , солдат військової частини НОМЕР_1 , українця, громадянина України, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.10.2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1