Справа № 456/3241/25
Провадження № 1-кп/456/421/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000015 від 23.01.2025р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, стрільця 1 -го відділу, 39-го стрілецького взводу, 38-ї роти, 2-го батальйону СБ з ООВДО військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого, депутатом не являється,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 08 січня 2025 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volvo ХС 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним зі швидкістю близько 50 км/год, в темну пору доби, на частково освітлювальній ділянці дороги по вулиці Степана Бандери села Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області, неподалік будинку №20 в напрямку села Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області, проявив злочинну недбалість та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до пішохода ОСОБА_5 , який рухався по лівій крайній проїзній частині дороги в попутному напрямку з лівої сторони відносно руху вказаного автомобіля, маючи можливість врахувати дорожню обстановку та об`єктивну можливість заздалегідь виявити ОСОБА_5 , не вжив заходів для застосування своєчасного екстреного гальмування, в результаті чого допустив наїзд на пішохода.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримав, згідно висновку експерта, тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток правого передпліччя, які за ступенем тяжкості відносно живих осіб мають ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієм вказаного автомобіля ОСОБА_3 , а саме:

п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

п. 2.3 (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну);

п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди);

і вказані порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_3 , 08 січня 2025 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volvo ХС 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним зі швидкістю близько 50 км/год., в темну пору доби, на частково освітлювальній ділянці дороги по вулиці Степана Бандери села Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області, в напрямку села Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області неподалік будинку №20, проявив злочинну недбалість та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до пішохода ОСОБА_5 , який рухався по лівій крайній проїзній частині дороги в попутному напрямку з лівої сторони відносно руху вказаного автомобіля, маючи можливість врахувати дорожню обстановку та об`єктивну можливість заздалегідь виявити ОСОБА_5 , не вжив заходів для застосування своєчасного екстреного гальмування, в результаті чого допустив наїзд на пішохода.

Надалі, водій ОСОБА_3 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу та з метою уникнути відповідальності за скоєне, на автомобілі причетному до дорожньо- транспортної пригоди, з місця пригоди поїхав, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_5 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отже він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 наявні всі підстави для обґрунтованої підозри у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

В сукупності ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.І ст.286 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України завідомо залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілий в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням, а також клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 135 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , зазначив, що суть обвинувачення та нереабілітуючі підстави звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі, свою винуватість він визнає і підтримує клопотання потерпілого і просить їх задовольнити, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявлених клопотань.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, подані сторонами документи, роз`яснивши обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 135 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема і п. 7 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, у тому числі, статтею 135 КК України.

Приписами ч. 4 ст. 26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 1 ст. 477 КПК України, обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 135 КК України є приватним обвинуваченням, та у зв`язку із тим, що потерпілий подав заяву про відмову від приватного обвинувачення та закриття кримінального провадження, а тому кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Щодо клопотання потерпілого ОСОБА_5 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Статтею 12 КК України, передбачено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є необережним нетяжким злочином. Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 , вперше вчинив необрежний нетяжкий злочин та під час його вчинення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував.

Крім цього, як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_5 , останній не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 . В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений і потерпілий примирились.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні умови, які передбачені кримінальним законом, дають всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Крім того, суд відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а саме автомобіля «Volvo ХС 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання процесуальних витрат, які становлять витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , закривається з нереабілітуючих підстав, які дозволяють суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа (Постанова Касаційного кримінального суду від 29 вересня 2021 р. у справі № 342/1560/20).

Враховуючи викладене, на підставі ст. 46 КК України, керуючись ст. 26, 174, 284-285, 314, 372, 477 КПК України суд, -

ухвалив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000015 від 23.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України задоволити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000015 від 23.01.2015 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000015 від 23.01.2015 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 135 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 9948,75 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім грн. 75 коп) грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.01.2025 року на автомобіль «Volvo ХС 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузова) VIN-код НОМЕР_3 , який належить благодійній організації «Дзвони Милосердя», юридична адреса: Львівська область, м. Стрий, вул. Богдана Хмельницького, 64/57, .

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

-автомобіль марки «Volvo ХС 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузова) VIN-код НОМЕР_3 , який належить благодійній організації «Дзвони Милосердя», юридична адреса: Львівська область, м. Стрий, вул. Богдана Хмельницького, 64/57, , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів по вул. Коссака, 11 у м. Стрий повернути благодійній організації «Дзвони Милосердя».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1