Справа №504/660/20
Провадження №1-кс/504/198/25
УХВАЛА

01.05.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшла заява захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В обґрунтування своєї заяви захисник-адвокат ОСОБА_5 зазначила, що головуюча суддя ОСОБА_6 здійснює моральний тиск на обвинуваченого ОСОБА_4 , під час судового розгляду запитувала чи дійсно йому потрібен захисник, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_4 інкримінується кримінальне провадження, скоєне під час умовного терміну. Суддею порушено строк розгляду справи, а саме 04.03.2025р., коли судову справу було призначено на 10:30 год., обвинувачений перебував в приміщенні суду весь день, а вона очікувала до 11:35 год, щоб увійти до відеоконференції, але судове засідання так і не відбулося, в матеріалах справи значиться довідка про те, що нібито сторони по справі не з`явилися. Під час судового засіданні від 31.03.2025р. суддя ОСОБА_6 зазначила, що сторона захисту повинна була дочекатися поки відбудеться судове засідання, так як у суду багато інших кримінальних справ. Тобто, за її думкою, постійно упереджено ставиться до сторони захисту та особисто до неї.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_4 не підтримав заяву про відвід, пояснивши, що заява про відвід не узгоджувалася захисником із ним, він бажає, щоб і надалі суддя ОСОБА_6 розглядала кримінальне провадження відносно нього. Також пояснив, що подання заяви про відвід це ініціатива захисника, яку він не підтримує.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважаючи заяву безпідставною та такою, яка не відповідає вимогам закону.

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 надала письмові пояснення, в яких вказала, що вважає заявлений відвід безпідставним, таким, що не ґрунтується на чинному законодавстві та пов`язує його із особистою неприязню адвоката ОСОБА_5 до неї.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Розглянувши заяву про відвід, суд вважає її необґрунтованою оскільки обставини, на які посилається захисник-адвокат ОСОБА_5 є її припущеннями, надуманими та безпідставними, а заява, яка містить припущення про існування відповідних обставин не підтверджених належними і допустимими доказами, не є підставою для відводу судді.

Крім того, доводи захисника про відвід судді не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність вичерпних підстав для відводу судді, що передбачені ст.ст.75, 76 КПК України.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Суд звертає увагу на те, що заявлений захисником відвід не був підтриманий самим обвинуваченим, який пояснив, що заявлення відводу судді не було із ним узгоджено, вважав, що відвід судді не відповідає його інтересам. Згідно п.3 ч.2 ст.21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокату забороняється займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним".

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Виходячи із системного аналізу наведених норм права та вивчення мотивів, наведених у заяві про відвід судді ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що заявлений відвід не може бути задоволений.

Таким чином, у задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України відмовити.

Копію ухвали направити обвинуваченому, захиснику та судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1