Провадження №11-кп/801/595/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2025 року,

якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Так, прокурор вказав, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, а тому існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_8 . Крім того, він є жителем іншої області, яка територіально віддалена від Вінницької області. Зазначив, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, наступного дня після вчинення кримінального правопорушення залишив територію Вінницької області.

Захисник ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, щиро кається, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має місце роботи та проживання. Внаслідок цього, захисник просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора. Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжено на 60 діб, починаючи з 16.04.2025 до 14.06.2025, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що наявними у провадженні доказами підтверджується обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, а також на доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні прокурора, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження В суді ОСОБА_8 надав повні покази щодо вчинення ним протиправних дій, передбачених ст.357 ч.1,ст. 185 ч.4 КК України, покази свої не змінював, визнавши свою вину повністю і щиросердно розкаявся у своїх вчинках. Згідно з ст.89 КК України ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, намірів уникнути суду та можливого покарання не виношує. Вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні. Вважає, що цілодобовий домашній арешт може бути достатнім під час розгляду кримінального провадження по суті.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити вищезазначені дії.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як установлено під час апеляційного розгляду, оскаржувана ухвала вказаним вимогам відповідає у повному обсязі.

Зокрема, у ухвалі про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 містяться посилання на обставини та ризики, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою застосування запобіжного заходу та його неодноразового продовження.

Доводи захисника про те, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Зокрема, судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_8 проживає у м. Суми, перебував у м. Вінниці тимчасово, наступного дня після події кримінального правопорушення покинув територію Вінницької області. З огляду на це, фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років дають підстави припускати, що обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість покарання, перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності чим перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім того, апеляційний суд ураховує, що обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працює, стабільного джерела доходу немає, соціально-стримуючі факти у виді сім`ї та утриманців у нього відсутні, що в сукупності із даними про обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені корисливого тяжкого злочину, свідчить про те, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилання захисника на наявність постійного місця проживання не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують установлені судом ризики переховування від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню.

Доказів працевлаштування обвинуваченого захисником не надано, а тому апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника про наявність у обвинуваченого роботи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, у цій частині є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Наразі продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 відповідає охороні прав і інтересів суспільства, і не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Так, у даному провадженні суспільний інтерес полягає у охороні права власності, а саме права будь-якого власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зрештою ні під час судового розгляду в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, оскільки вважає рішення суду законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4