Справа №760/7205/25 1-кс/760/4380/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено 05.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000160, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено 05.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000160, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженою, а саме вироком Шевченківського районного суду міста Києва 16.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, відповідно до ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України,вироком Солом`янського районного суду міста Києва 05.03.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 .(тридцять чотири тисячі) гривень, маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом України судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, вчинила нове умисне кримінальне правопорушення у сфері обігу психотропних речовин на території Солом`янського району міста Києва за наступних обставин.

05.03.2025, приблизно о 13:00 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території парку ДНП «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (КАІ), що розташований за адресою: м. Київ, проспект Любомира Гузара, 1, помітилапрозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого була кристалічна речовинабілого кольору і яка, відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ №СЕ-19/111-25/13963-НЗПРАП від 11.03.2025, у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,339 г.

Усвідомлюючи, що в середині вказаногополіетиленового пакетика з пазовим замком може міститися особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а її придбання та зберігання є незаконним, поклалаїї до внутрішньої кишені власної сумки, яка була при ній, тим самим незаконно придбала психотропну речовину для власного вживання без мети збуту та почала незаконно зберігати.

Після чого, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі без мети збуту вищевказаний поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, направилась пішки на вихід з парку ДНП «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (КАІ), що розташований за адресою: м. Київ, проспект ЛюбомираГузара, 1.

Цього ж дня, а саме 05.03.2025, приблизно о 13:17 годині, коли ОСОБА_4 йшла попроспекту Любомира Гузара, 1 у м. Києві, їїбуло зупинено працівниками поліції, яким вона повідомила, що має при собі, у внутрішній кишені власної сумки,яку мала при собі, поліетиленовий пакет з пазовим замком з психотропною речовиною, яку у подальшому, в період часу з 14:39 год. до 14:49 год. у неї вилучено під час затримання та проведення особистого обшуку на підставі ст. 298-2 та ст.298-3 КПК України.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (зі змінами) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 №188» що до 0,15 г PVP є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г, є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 309 КК України, - незаконне придбання та зберіганняпсихотропної речовини без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за цією статтею.

З урахуванням наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігти таким в разі застосування інших запобіжних заходів, виникла необхідність в застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, з огляду на що слідчий за погодженням з прокурорм звернувся з даним клопотання до суду.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовільнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрювана причетність до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала, щодо задоволення клопотання не заперечувала.

Слідчий суддя, заслухавши думку та доводи прокурора, позицію підозрюваної, дослідивши долучені до клопотання матеріали, проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають значення при вирішення питання про застосування запобіжного заходу, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).

Отже, умовою, без якої неможливе вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку статей 276-279 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000160 від 05.03.2025, в якому 18.03.2025 ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (а.с. 5, 58-59). Отже, ОСОБА_4 набула процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні і стосовно неї може розглядатися питання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання стосовно того, чи є пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтованою, слідчий суддя виходить з наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «ІльгарМаммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, не встановлює наявність в її діях складу злочину та ступінь її вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості.

З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені долучені до клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні слідчим і підтримані прокурором в судовому засіданні.

Зокрема, слідчим суддею проаналізовано долучені до клопотання в його обгрунтування матеріали в їх копіях, зокрема: витяг з ЄРДР а.с. 5, рапорт а.с. 9, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального проступку а.с. 10-15, протокол допиту підозрюваної а.с. 22-23, постанова про звільнення особи затриманої в порядку ст. 298-2 КПК України, протокол допиту свідка а.с. 28-30, 31-33, 34-36.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, матеріали долучені до клопотання, та можливу роль ОСОБА_4 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрювану зі злочином, доводячи її причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування стосовно неї запобіжного заходу, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є цілком обґрунтованою.

Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями статей 177,178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваного та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.

З метою недопущення впливу на кримінальне провадження, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваною спроб протидіяти кримінальному провадженню у способах, визначених в частині 1 статті 177 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 , прокурор послався на існування ризиків того, що вона може: - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;- незаконно впливати на, свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з доказами причетності підозрюваного до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Ця позиція суду узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а відтак ввжажє даний ризик таким, що прокурором доведено.

Що стосується заявленого слідчим та підтриманого прокурором ризику стосовно можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає даний ризик доведеним, оскільки підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 309 КК України протягом року після засудження за цією статтею.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, частково існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Отже, слідчим суддею встановлено, що прокурором загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину, а також вірогідність існування ризиків стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність достатніх підстав для застосування до неї запобіжного заходу.

Також у відповідності до положень частини 5 статті 194 КПК України на підозрювану слід покласти обов`язки.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, з урахуванням чого, необхідно визначити строк дії обов`язків до 18.05.2025.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено 05.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000160, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши ОСОБА_4 , залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 год. наступного дня в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.05.2025 р. включно, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги», надання невідкладної медичної допомоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не залишати постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Строк дії ухвали визначити до 18.05.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1