Справа №701/716/25
Провадження №1-кп/701/143/25
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1
за участі секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Погоріла Теплицького району Вінницької області, зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, яка має середню освіту, не одружена, пенсіонерка, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 11.06.2025 в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи з дозволу та відома власника за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською картою з метою подальшого викрадення грошових коштів, що знаходилися на рахунку вказаної банківської карти, незаконно, таємно викрала із належної останньому барсетки банківську картку Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ), держателем якої є потерпілий ОСОБА_5 , і яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІ1 від 02.10.1992, ст.ст. 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 - III від 05.04.2001, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121- III від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 581-IV від 22.05.2003, є електронним платіжним засобом офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання в часі та просторі.

В подальшому ОСОБА_4 , місце вчинення кримінального правопорушення покинула, а банківською картою розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , в період дії на всій території України воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 21 19-ІX від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України № 2212-ІX від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-IХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-IХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 затвердженим Законом України № 3564-1Х від 06.02.2024, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-IХ від 08.05.2024, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 затвердженим Законом України № 3891 -IX від 23.07.2024, Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-IХ від 29.10.2024, Указом Президента України № 27/2025 від 14.01.2025 затвердженим Законом України № 4221-IX від 15.01.2025, Указом Президента України № 74/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024, Указом Президента України № 27/2025 від 14.01.2025 затвердженим Законом України № 4221 -IX від 15.01.2025, Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженим Законом України № 4356-IX від 16.04.2025, діючи з прямим умислом па таємне викрадення чужого майна та використання його у власних цілях, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом використання банківської карти Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ), держателем якої є потерпілий ОСОБА_5 , в період часу з 11.06.2025 по 12.06.2025 таємно, без відома потерпілого, здійснила викрадення грошових коштів шляхом проведення сімнадцяти операційних розрахунків за придбання товарів у торгових закладах с. Маньківка Уманського району Черкаської області, а саме: магазині «Берізка» (вул. Зоряна, 10, с. Маньківка Уманського району Черкаської області), магазині «Універсам» (вул. Шевченка, 6А, с. Маньківка Уманського району Черкаської області), магазині «Файно Маркет» (вул. Шевченка, 23, с. Маньківка Уманського району Черкаської області), магазині «Вдала пара» (вул. Шевченка, 22, с. Маньківка Уманського району Черкаської області), магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (вул. Соборна, 10, с. Маньківка Уманського району Черкаської області), магазині «Твоя вигода» (вул. Шевченка, 1, с. Маньківка Уманського району Черкаської області), магазині «SHOP KASHTAN» (вул. Соборна, 12, с. Маньківка Уманського району Черкаської області).

Своїми діями ОСОБА_4 , завдала потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6017 гривень 54 копійок.

Вина обвинуваченого в скоєних ним кримінальних у правопорушеннях доведена в судовому засіданні такими доказами:

- показами обвинуваченої яка свою вину в скоєних злочинах визнала повністю і суду безпосередньо показала, що дійсно вона 11.06.2025 перебуваючи з дозволу та відома власника за місцем проживання ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 , таємно викрала із барсетки ОСОБА_6 банківську картку «ПриватБанк». В подальшому використала банківську картку ОСОБА_5 , з 11.06.2025 по 12.06.2025, без його відома, здійснивши сімнадцять розрахунків за придбання товарів в магазинах с-ща. Маньківка, а саме: «Берізка», «Універсам», «Файно Маркет», «Вдала пара», «Копійочка», «Твоя вигода», «Каштан». У вчиненому щиро розкаюється. Збитки відшкодовує.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченої, згідно письмової заяви-позицію представника потерпілого за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченої, документами, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає докази належними, допустимими, достовірними й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченої та кваліфікує дії - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; - за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить злочин вчинений обвинуваченим кваліфікований судом за ч. 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим кваліфіковане судом за ч. 1 ст. 357 КК України до кримінальних проступків.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачена є особою раніше не судимою, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання відносно останньої відсутні дані компрометуючого характеру.

Крім того суд також враховує дані, які характеризують ОСОБА_4 , спосіб її життя та її соціальні звязки.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, застосувавши до неї положення ст. ст. 70, 75, 76 КК України, так як на думку суду її можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_4 остаточно покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , яку передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити в повне його розпорядження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1