У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000402 від 30 листопада 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28 частини першої статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255, частиною третьою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 110-2, частиною другою статті 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча в ОВС слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000402, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28 частини першої статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255, частиною третьою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 110-2, частиною другою статті 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03 березня 2022 року та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24 лютого 2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), діючи з мотивів завдання шкоди інтересам України вирішила вчинити умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора у вигляді грошових коштів, в тому числі шляхом сплати коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів до бюджету держави-агресора (Російської Федерації) за попередньою змовою з групою осіб.

Так, відповідно до специфікації № 2 від 15 вересня 2022 року до контракту № SCF-0045 від 22 лютого 2022 року, ОСОБА_15 , діючи умисно, за попередньою змовою ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , з метою завдання шкоди Україні, шляхом збільшення економічного потенціалу держави-агресора за рахунок надр України та добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора у вигляді грошових коштів, здійснено поставку металевої продукції загальною кількістю 5 000 т на загальну суму 1 613 400 EUR.

Відповідно до інвойсу № SCF-0045/2/1F від 28 вересня 2022 року вказаний товар металевої продукції відправлено з м. Новоросійськ, РФ, до м. Діліскелесі, Турція.

Надалі, ОСОБА_5 на виконання вказівки ОСОБА_6 підготувала та 05 жовтня 2022 року відправила на погодження останній документи, необхідні для завантаження вказаного товару на судно, а саме інвойс на фрахт на судно «MV Dremora 1» від імені «FENERWEST TRANSPORT PTE. LTD» № 2210152 від 03 жовтня 2022 року на загальну суму 166 023,68 EUR, два коносаменти від імені ООО «СТАЛЕКС ЦЕНТР» та за дорученням «FENERWEST TRANSPORT PTE. LTD» на судно «MV Dremora 1» на загальну кількість товару 1000 т та 4 122,500т на відправку з м. Новоросійськ, РФ, до м. Діліскелесі, Турція, та рікап для оплати на іноземну компанію «ROULENT VENTURES LTD».

Внаслідок зазначених вище протиправних дій, в ході здійснення господарської діяльності ООО «Донецкий металлургический завод» (ИНН ), ООО «СТАЛЕКС ЦЕНТР» (ИНН), іноземних компаній «FENERWEST TRANSPORT PTE. LTD», завдано шкоди економічній безпеці України шляхом збільшення економічного потенціалу держави-агресора за рахунок надр України та добровільної передачі інших та активів представникам держави-агресора у вигляді значних сум грошових коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів, представникам держави-агресора, а саме за результатами діяльності ООО «СТАЛЕКС ЦЕНТР» (ИНН) сплатили податків та зборів в 2022 році на загальну суму 369 514 568 руб., за 2023 рік на загальну суму 111 905 333 руб. до бюджету держави-агресора, а відтак умисні дії ОСОБА_5 сприяють у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України - у вчиненні пособництва державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора у вигляді грошових коштів, в тому числі шляхом сплати коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів до бюджету держави-агресора (російської федерації) за попередньою змовою групою осіб.

11 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з інформаційною довідкою № 431510253 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 на праві власності належить таке нерухоме майно: земельна ділянка з кадастровим номером: :02:000:2389 (площа (га): 3,5967), 1/2 спільної часткової власності; земельна ділянка з кадастровим номером: :03:004:0025 (площа (га): 0,1979); земельна ділянка з кадастровим номером: :03:004:0024 (площа (га): 0,25); житловий будинок загальною площею 43,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 42,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, що їй належить на праві власності, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідча в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчої.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000402, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною другою статті 27, частиною четвертою статті 28 частини першої статті 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255, частиною третьою статті 27, частиною четвертою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 110-2, частиною другою статті 111 КК України.

11 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, що підтверджується її особистим підписом.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 431510253 від 16 червня 2025 року ОСОБА_5 на праві власності належить: частка земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:2389 (площа (га): 3,5967); земельна ділянка з кадастровим номером: :03:004:0025 (площа (га): 0,1979); земельна ділянка з кадастровим номером: :03:004:0024 (площа (га): 0,25); житловий будинок загальною площею 43,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 42,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У клопотанні слідчої зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією частини першої статті 111-2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, ОСОБА_5 має статус підозрюваної у вказаному кримінальному провадженні, та слідчою доведено, що майно, на яке вона просить накласти арешт належить підозрюваній.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваної як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною його відчуження, а саме:

- частку земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:2389 (площа (га): 3,5967);

- земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0025 (площа (га): 0,1979);

- земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0024 (площа (га): 0,25);

- житловий будинок загальною площею 43,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру загальною площею 42,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1