Справа № 212/8316/25
У Х В А Л А

25 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , винесене в кримінальному провадженні №0000991 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна,

встановив:

17 липня 2025 року до слідчого судді засобами поштового зв`язку звернувся старший слідчий СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням, яке погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, у кримінальному провадженні № 0000991 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді від 21 липня 2025 року клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , винесене в кримінальному провадженні №0000991 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна - повернуто прокурору та встановлено строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

24 липня 2025 року слідчого судді звернувся прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000991 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000991 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 16.07.2025 надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що ОСОБА_5 будучи позбавленим права керування транспортним засобом, був зупинений по вул. Електрозаводська м. Кривого Рогу працівниками УПП в м. Кривий Ріг та перебував за кермом транспортного засобу ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 .

16.07.2025 проведено огляд місця події за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 25ж та вилучено транспортний засіб ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 із ключами.

Прокурор у клопотанні зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт тимчасово вилученого майна прокурором обґрунтовано метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, 16.07.2025 надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що ОСОБА_5 будучи позбавленим права керування транспортним засобом, був зупинений по вул. Електрозаводська м. Кривого Рогу працівниками УПП в м. Кривий Ріг та перебував за кермом транспортного засобу ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 .

16.07.2025 проведено огляд місця події за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 25ж та вилучено транспортний засіб ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 із ключами.

Постановою про визнання речових доказів від 17.07.2025 вилучений транспортний засіб ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 із ключами визнано речовим доказом у кримінальному правопорушенні № 0000991 від 17.07.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, постановою про визнання речових доказів від 17.07.2025 вилучений транспортний засіб ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 із ключами визнано речовим доказом у кримінальному правопорушенні № 0000991 від 17.07.2025 року.

В той же час у постанові про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 17.07.2025 відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Також, з матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого від 16 липня 2025 року проведено огляд місця події під час якого оглянуто транспортний засіб ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 .

За наведених обставин убачається, що слідчим, шляхом огляду транспортерного засобу здійснено процесуальну дію з фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене слідчий суддя доходить переконання, що прокурором, під час розгляду клопотання про арешт майна не доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України щодо вилученого 16.07.2025 транспортного засобу ZAZ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити, оскільки особа, яка його подала, не довела необхідність такого арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 168, 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено та проголошено 25 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1