АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/309/25
Провадження № 1-кп/491/43/25
ВИРОК

іменем України

17 квітня 2025 рокум.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Одаї Ширяївського району Одеської області; українець; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 квітня 1998 року Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; одружений; не працює; на обліку у ГУ ПФУ України не перебуває; перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ; раніше не судимий,

захисник обвинуваченого: адвокат ОСОБА_4 ,

прокурори у кримінальному провадженні: прокурори Любашівської окружної прокуратури Одеської області: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (старший групи), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Ананьївського районного суду Одеської області 11 квітня 2025 року з Любашівської окружної прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000048, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, громадянина ОСОБА_3 , містили, передбачене частинами першою, третьою статті 302 КПК України, клопотання прокурора про здійснення розгляду обвинувального акту щодо кримінального проступку в спрощеному провадженні.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року зазначене клопотання прокурора задоволено та прийнято рішення про здійснення розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 в порядку спрощеного провадження, а саме вивчення його та доданих до нього матеріалів і ухвалення вироку.

У відповідності до частини четвертої статті 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивченням обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що перебуваючи з 04 квітня 2002 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), та являючись військовозобов`язаним, у порушення вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», умисно ухилився від військового обліку за наступних обставин.

25 лютого 2025 року біля 11:05 години ОСОБА_3 , перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , куди він був доставлений працівниками поліції СПД № 1 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області. Після чого ОСОБА_3 був особисто ознайомлений зі змістом письмового попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 про виконання вимог військового обліку, а саме: необхідності перебувати на військовому обліку, проходити медичний огляд, прибувати за викликом до РТЦК та СП. Також працівниками РТЦК та СП в той самий день вручили ОСОБА_3 повістку про виклик на 26 лютого 2025 року о 14:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про те, що він повинен 26 лютого 2025 року о 14:00 годині прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії, умисно, у порушення статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин, не прибув 26 лютого 2025 року о 14:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та військово-лікарську комісію не пройшов.

Тим самим ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наведених обставин стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, а саме ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У відповідності до частини другої статті 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено наступні обставини, які підтверджують обставини встановлені судом.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що перебуваючи з 04 квітня 2002 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , та являючись військовозобов`язаним, у порушення вимог статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», умисно ухилився від військового обліку за наступних обставин.

25 лютого 2025 року біля 11:05 години ОСОБА_3 , перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , куди він був доставлений працівниками поліції СПД № 1 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області. Після чого ОСОБА_3 був особисто ознайомлений зі змістом письмового попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 про виконання вимог військового обліку, а саме: необхідності перебувати на військовому обліку, проходити медичний огляд, прибувати за викликом до РТЦК та СП. Також працівниками РТЦК та СП в той самий день вручили ОСОБА_3 повістку про виклик на 26 лютого 2025 року о 14:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про те, що він повинен 26 лютого 2025 року о 14:00 годині прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії, умисно, у порушення статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин, не прибув 26 лютого 2025 року о 14:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_5 , та військово-лікарську комісію не пройшов.

Тим самим ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 , складеної в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, висловлює згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, повідомляє про ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно частини другої статті 302 КПК України та висловлює згоду з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні.

У зв`язку з характером вчиненого кримінального правопорушення, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, встановив, що під час вивчення обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 337 КК України.

Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень частини другої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, відсутні.

Санкцією частини першої статті 337 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до одного року.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, особу винного, який раніше не судимий, на «Д» (диспансерному) обліку в кабінеті у лікарі-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, пільг не має, бере до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставини, та відсутність обставин, що його обтяжує, та приходить висновку призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій відповідної частини статті.

Постановою від 04 квітня 2025 року речовим доказом визнано оптичні диск виробництва «DVD+R» марки «Axent», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом за період часу з «11 години 33 хвилин 25.02.2025» по «11 годин 50 хвилин 25.02.2025» зі службового технічного приладу з функцією відеозапису, а саме зі службового нагрудного відеореєстратору.

Питання щодо речового доказу слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

Цивільний позов прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 366-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, тобто ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

У відповідності до положень частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до положень частини третьої статті 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме оптичний диск виробництва «DVD+R» марки «Axent», об`ємом 4,7 Gb з відеозаписом за період часу з «11 години 33 хвилин 25.02.2025» по «11 годин 50 хвилин 25.02.2025» зі службового технічного приладу з функцією відеозапису, а саме зі службового нагрудного відеореєстратору, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Цивільний позов прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1