Дата документу 23.07.2025Справа № 554/9793/25
Провадження № 1-кс/554/9117/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000693 від 26.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

Заступник начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому прохає накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на автомобіль Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , та на видаткові накладні та квитанції будівельного гіпермаркету «Епіцентр» (м. Ужгород) у загальній кількості 36 шт.; 4 аркуші паперу з чорновими записами, а також попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

В обґрунтування клопотання зазначив, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 26.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України.

Так, до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві з першого оперативного відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві надійшла інформація щодо вчинення т.в.о. начальника відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366-2, 368-5 КК України.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_8 , який обіймає посаду т.в.о. начальника відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, щонайменше з 01.01.2024 року спільно проживає у цивільному шлюбі та має спільний побут з ОСОБА_9 , водночас останній не зазначив ОСОБА_9 у своїй щорічній декларації.

Разом із цим встановлено, що ОСОБА_8 протягом 2015-2025 набув активи (загальна вартість набутих активів - нерухомого та рухомого майна складає щонайменше 13 500 000 гривень), які оформлено на третіх осіб, та відносно яких він може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійснення права розпорядження.

Так, 30.01.2025 ОСОБА_8 фактично придбав для власного користування автомобіль Lexus GX 460 (2016) д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який було оформлено на матір ОСОБА_8 - ОСОБА_7 . Орієнтовна середньо ринкова вартість складає 1240 000 грн.

До того ж, матір ОСОБА_8 - ОСОБА_7 є власником наступного майна:

квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,8 кв.м., вартістю 1 023 927 грн;

квартири за адресою: АДРЕСА_2 , площею 80,1 кв.м., орієнтовною вартістю 4 498 000 грн;

квартири за адресою: АДРЕСА_3 , орієнтовною вартістю 80 000 доларів США;

земельної ділянки кадастровий номер :00:003:1028;

земельної ділянки кадастровий номер :00:003:1125.

Окрім цього, між ОСОБА_7 та ПП «ЗакарпатІнвестБуд-1» укладено договір резервування майбутнього об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , площею 50,24 кв.м. Орієнтовна вартість складає 3 061 275 грн.

При цьому, офіційний дохід матері ОСОБА_8 - ОСОБА_7 з 2011 року по 4 квартал 2024 року складає 356 765 гривень, а дані щодо попередніх доходів відсутні.

Окрім цього, наявні відомості про придбання житлової квартири у АДРЕСА_5 з гаражем, яку оформлено на батька ОСОБА_8 - ОСОБА_8 .

Також, на батька ОСОБА_8 - ОСОБА_8 зареєстровані транспортні засоби.

При цьому, офіційний дохід батька ОСОБА_8 - з 1999 року по 4 квартал 2024 року складає 477 692 гривень, а дані щодо попередніх доходів відсутні.

Аналізом декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 та 2024 роки встановлено, що за звітний період у ОСОБА_8 , містяться грошові активи у розмірі:

- за 2023 рік: 350000 у готівковій формі;

- за 2024 рік: 5000 $ США у готівковій формі.

Відповідно до Відомостей із державного реєстру фізичних осіб - платників податків, про суми доходів, ОСОБА_8 у 2023 отримав офіційний дохід у розмірі 536972 грн, а у 2024 - у розмірі 494754 грн.

На виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, може бути причетний т.в.о начальника відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично спільно проживає із начальником ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_9 , за адресою: м. Полтава, вул. Покровська, 58.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави проведено обшук автомобіля Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого вилучено вказаний автомобіль із ключем від нього, видаткові накладні та квитанції будівельного гіпермаркету «Епіцентр» (м. Ужгород) у загальній кількості 36 шт.; 4 аркуші паперу з чорновими записами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Фактично вказаний транспортний засіб Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 , є активом, вартість якого перевищує законні доходи ОСОБА_7 та який використовує ОСОБА_8 , у зв`язку із чим, він фактично відповідає критеріям речових доказів. До того ж, вилучені інші речі та документи підтверджують факт пов`язаності ОСОБА_8 із об`єктами нерухомості у м. Ужгород.

Враховуючи викладене, вищевказані речі та документи визнано речовими доказами.

Власником транспортного засобу, ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його фактичним користувачем є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою накладення арешту на автомобіль є запобігання можливості його відчуження, розпорядження та передачі третім особам у користування.

Видаткові накладні та квитанції будівельного гіпермаркету «Епіцентр» (м. Ужгород) у загальній кількості 36 шт.; 4 аркуші паперу з чорновими записами, які на момент обшуку перебували у володінні ОСОБА_8 та підтверджують обставини його пов`язаності із об`єктами нерухомості в м. Ужгород.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити його з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що воно подане до суду із порушенням процесуального строку, встановленого для його подання. Також, на думку адвоката, вилучений транспортний засіб не підпадає під визначення речових доказів у кримінальному провадженні, не є матеріальним об`єктом, що може зберігати сліди кримінального правопорушення та належить він особам, які не мають жодного відношення до кримінального провадження. Крім того, ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку не було надано дозволу на вилучення автомобіля, а отже, адвокат вважав, що його вилучення є грубим порушенням права власності особи та вимог КПК. Вказав, що цей автомобіль придбаний за власні кошти ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_8 , який являється приватним підприємцем. Майно є їх спільною сумісною власністю як подружжя й воно не має жодного відношення до діяльності її сина, не містить будь-яких доказів протиправної діяльності. ОСОБА_7 надала транспортний засіб у тимчасове користування сину, при цьому право користування автомобілем відображено ОСОБА_8 у декларації НАЗК. З викладених підстав просив відмовити в задоволенні клопотання в цій частині, а у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про наявність підстав для арешту, просив передати автомобіль на відповідальне зберігання та в користування власниці. Щодо арешту іншого майна - не заперечував.

Заслухавши доводи прокурора, заперечення представника власника майна, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 01.07.2025 року в межах кримінального провадження № 0000693 від 26.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України, було надано слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві, що входять до складу слідчої групи у цьому кримінальному провадженні, а також прокурорам групи прокурорів дозвіл на проведення обшуку автомобіля Lexus GX 460, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , яким постійно користується ОСОБА_8 , з метою виявлення та вилучення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, а саме речей та документів, що підтверджують незаконну діяльність ОСОБА_8 та підтверджують факти незаконного збагачення, а також умисного внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», за період з 01.01.2023 року по час проведення обшуку, а саме:

- Документів щодо укладання договорів купівлі-продажу, іпотеки, позики, дарування, кредитних договорів, об`єктом котрих є об`єкти незавершеного будівництва, рухоме та нерухоме майно, а також коштовні речі та готівкові кошти тощо, які фактично належать ОСОБА_8 та його близьким або довіреним особам або відносно яких він може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження;

- Проєктно-кошторисної документації щодо проведення та виконання ремонтних робіт на об`єктах незавершеного будівництва; актів на приховані роботи щодо проведення робіт на об`єктах, дизайнерських проєктів або проєктів з планувального рішення, товаро-транспортних накладних; актів виконаних робіт; квитанцій та чеків про оплату та інших документів, що підтверджують виконання ремонтних та будівельних робіт ОСОБА_8 та його близькими або довіреними особами;

- Готівкових грошових коштів, здобутих незаконним шляхом або походження котрих не підтверджене;

- Мобільних телефонів, на яких можуть міститися матеріали щодо придбання та використання об`єктів незавершеного будівництва, рухомого та нерухомого майна, отримання незаконного доходу тощо, в тому числі листування з іншими фігурантами за допомогою електронної пошти та інших програм спілкування, а також листування через мережу Інтернет (Skype, Viber, WhatsApp, Telegram, Signal та інші), флеш-носіїв та інших носіїв електронної інформації, комп`ютерної техніки, чорнових записів, записників, блокнотів, в яких можуть міститися відомості щодо протиправної діяльності.

На підставі цієї ухвали слідчого судді 17.07.2025 року було проведено обшук автомобіля Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого вилучено вказаний автомобіль із ключем від нього, видаткові накладні та квитанції будівельного гіпермаркету «Епіцентр» (м. Ужгород) у загальній кількості 36 шт.; 4 аркуші паперу з чорновими записами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 18.07.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Щодо доводів представника власника майна про пропуск строку звернення з клопотанням про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Абзацом 2 частини 5 статті 171 КПК України визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.1 ст.116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

У даному випадку спірне майно було вилучено під час проведення обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обушку, 17.07.2025 року в період часу з 14 год. 40 хв. до 15 год. 20 хв., а клопотання про арешт відповідного майна слідчим ОСОБА_10 здано у поштовому відділенні № 9 ТОВ «Нова Пошта» 19.07.2025 року об 11 год. 24 хв., що підтверджується поштовим маркуванням, наявним у матеріалах провадження.

Отже, всупереч твердженням адвоката вбачається, що клопотання про арешт майна подано прокурором в межах 48-годинного строку, встановленого для його подання.

Щодо доводів адвоката про те, що вилучене майно не було прямо зазначене в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, слідчий суддя зазначає, що положеннями частини 7 статті 236 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з положеннями ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Отже, з аналізу вищевикладених норм КПК України вбачається, що законодавцем допускається можливість вилучення речей та документів, якщо вони мають ознаки речових доказів, навіть якщо вони не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, - за умови, що вони виявлені в процесі реалізації обшуку і обґрунтовано можуть містити інформацію, що має значення для провадження.

Із змісту клопотання слідує, що метою накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя, зважаючи на доводи представника власника майна про безвідносність ОСОБА_7 до кримінального провадження, зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що вилучені 17.07.2025 року під час проведення обшуку автомобіля Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 , квитанції будівельного гіпермаркету «Епіцентр» (м. Ужгород) у загальній кількості 36 шт.; 4 аркуші паперу з чорновими записами можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом із цим, беручи до уваги правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом скоєння яких розслідується кримінальне провадження № 0000693 від 26.03.2025 року, а також встановлену органом досудового розслідування наявність у власності ОСОБА_8 майна, законність походження якого встановлюється в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено й наявність розумних підозр вважати, що транспортний засіб Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 (ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ), можливо є активом, вартість якого істотно перевищує офіційні доходи його власника, що дає підстави вважати його набутим унаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, це майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, та є доказами злочину, а тому підлягає арешту з метою збереження речових доказів.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Разом із цим, з метою збереження властивостей транспортного засобу та дотримання балансу між публічними і приватними інтересами, арештований автомобіль Lexus GX 460 (2016), д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , як невід`ємні до нього частини, доцільно передати на відповідальне зберігання та в користування власнику.

При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід попередити про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження на автомобіль Lexus GX 460 (2016) д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на видаткові накладні та квитанції будівельного гіпермаркету «Епіцентр» (м. Ужгород) у загальній кількості 36 шт.; 4 аркуші паперу з чорновими записами - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Автомобіль Lexus GX 460 (2016) д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - передати на відповідальне зберігання та в користування власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Попередити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 липня 2025 року о 09 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1