Справа № 452/1136/24
Провадження № 1-в/452/17/2025
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області подання фахівця Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 19.04.2024 року Самбірським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покладено обов`язки,

встановив:

Фахівець Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбуття покарання призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2024 р. Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_4 15.10.2024 року не з`явився на планову реєстрацію до органу пробації. Крім того, засуджений ОСОБА_4 протягом іспитового строку неодноразово та систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 12.07.2024 за ч.2 ст.175-1 КУпАП, 31.07.2024 р .за ч.2 ст.175-1 КУпАП, 30.08.2024 за ч.1 ст.127 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень. Також, 13.11.2024 р. засуджений ОСОБА_4 не прийшов до УОПП, причиною неявки на реєстрацію була хвороба, проте до лікаря не звертався, тому підтверджуючих документів надати не зміг, що у свою чергу не є поважною причиною неявки на реєстрацію. Після чого в нього було відібрано пояснення, винесено письмове попередження та проведено профілактичну бесіду. Крім того, 17.12.2024 р. та 21.01.2025 р. ОСОБА_4 знову не з`являвся на планові реєстрації до органу пробації. Згідно пояснення засудженого, причиною знову була хвороба, до лікаря не звертався, тому підтверджуючих документів надати не зміг, що у свою чергу не є поважною причиною неявки на реєстрацію, в зв`язку з чим не виконує обов`язки покладені судом згідно ст.76 КК України. Оскільки засуджений ОСОБА_4 порушив умови відбування покарання з випробуванням просить подання задовольнити.

Представник Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій подання підтримала повністю, просила задовольнити, просила розглядати подання без її участі.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій просить суд у поданні органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити, просив подання розглядати без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду подання, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали особової справи, заяву прокурора, який просить у поданні відмовити, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з таких підстав..

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до ст.13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст.166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від24.10.2003року №7«Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

З матеріалів справи, а саме із письмових пояснень засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що він не з`явився на реєстрацію 17.12.2024 р. та 21.012025 р., оскільки хворів, документів підтверджуючих про хворобу від лікаря не мав, так як до лікаря не звертався, лікувався самостійно, а також не отримував виклики для явки до УОПП.

Разом з тим, наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженого ОСОБА_4 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Крім того, 19.04.2025 року закінчився строк встановлений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2024 року.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, вважає, що такі факти не підтверджують суспільну небезпечність засудженого та злісне невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженого стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст.78 КК України та ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Водночас, суд враховує,що засуджений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 є передчасним.

Враховуючи вищезазначене, та те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання та з урахуванням того, що закінчилися строки, а тому суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

На підставі ст.166 ч.2 КВК України, ст.78 КК України, ст..ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні подання фахівця Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбуття покарання призначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області 19 квітня 2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя