Справа №707/1325/25
Провадження №1-кп/707/170/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 31.01.2025, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слобідка Подільського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, інші учасники судового процесу проти зазначеного прокурором не заперечували.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Черкаському районному суду Черкаської області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокуророві, судом не встановлено.

Судом проведено підготовку до судового розгляду, а саме: визначено дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовано, що судовий розгляд необхідно здійснювати у закритому судовому засіданні з метою нерозголошення інформації про місце дислокації та несення служби військовослужбовців під час відбиття повномасштабної агресії російської федерації; з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилається на те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . На підставі викладеного, прокурор просить продовжити щодо обвинуваченого строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Крім того, прокурор вказав, що на його думку, визначити обвинуваченому розмір застави передчасно.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник частково заперечували проти задоволення вказаного клопотання. Вказали, що вони просять визначити для ОСОБА_4 можливість внесення застави, оскільки обвинувачений бажає повернутися на військову службу та наявна письмова згода щодо прийняття його на службу у військову частину, де служить його брат (аеророзвідник) та батько (водій). ОСОБА_4 вказав, що його сім`я є небагатою, проте посильним розміром застави для нього може бути сума до 80 тисяч гривень.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження стосовно клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2025 до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.04.2025 включно. Вказана обставина не заперечувалася будь-ким із учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , суд виходить з того, що ця особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених в п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про можливість обвинуваченого переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на можливість обвинуваченого вчинити інші злочини (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки обвинувачений є особою, яка раніше вчинила аналогічний злочин.

Разом з тим, суд вважає недоведеною наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, До суду не було надано доказів того, що обвинувачений вже намагався вплинути на свідків безпосередньо чи через третіх осіб. Крім того, в підготовчому засіданні обвинувачений продемонстрував поведінку, яка свідчить про усвідомлення факту вчиненого ним правопорушення, що зменшує ризик можливості впливу обвинуваченого на свідків.

Посилання на можливість обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) суд також вважає необґрунтованим, оскільки одне лише посилання прокурора на можливість обвинуваченого створити штучні докази та підбурювати інших осіб до надання неправдивих показань не свідчить про наявність вказаного ризику.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обставини з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суттєво не змінились, а вищевказані ризики за п. 1, 5 ч. 1. Ст. 177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Однак, приписами ч. 8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-6 КК України.

Отже, КПК України містить взаємовиключні положення в аспекті можливості чи неможливості визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу для осіб, які під час дії воєнного стану обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України. На думку суду, така колізія має вирішуватися виходячи з принципу верховенства права, складовою якого є вимога якості (зрозумілості) закону. Якщо вимога якості (зрозумілості) закону державою не виконується, то суд у випадку колізії між різними нормами закону має застосувати той закон, який є найбільш сприятливим для особи. В даному випадку таким законом є норма абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи особу обвинуваченого та відсутність відомостей про його заможний майновий стан, а також враховуючи тяжкість та характер вчиненого правопорушення, триваючу повномасштабну військову агресію рф проти України та загальну мобілізацію, наявність письмової згоди командира в/ч НОМЕР_1 на проходження служби обвинуваченим, наявність згоди обвинуваченого продовжувати військову службу, що позитивно його характеризує, необхідно визначити обвинуваченому розмір застави у сумі 35 (тридцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105980 гривень, у разі внесення якої, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 194, 314-317, 331, 369, 369-372 КПК України, суд,-УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, на 24 квітня 2025 року на 14 годину 00 хвилин, а наступною (резервною) датою судового засідання визначити 07 травня 2025 року о 11-00 год.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у закритому судовому засіданні у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області.

В судове засідання викликати учасників судового процесу.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 червня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту постановлення ухвали, тобто з 18 квітня 2025 року.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 35 (тридцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави (реквізити для сплати застави - отримувач ТУ ДСАУ у Черкаській області, код 26261092, банк отримувача ДКСУ у м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача: UA0003652, призначення платежу: застава згідно з ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області, № справи, за ОСОБА_4 , ПІБ платника застави).

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, які діятимуть протягом двох місяців з дня внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи або місця служби;

3) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє протягом шістдесяти днів, тобто до 16 червня 2025 року включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим з моменту вручення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1