Справа № 201/7131/25
Провадження № 1-кс/201/2688/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003422, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

слідчий ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0003422, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003422, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Після цього, Військовослужбовці Збройних Сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, 24.02.2022 незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, рф утворила на окупованій території України в Донецькій області федеральні органи державної влади рф, правоохоронні органи та органи судової системи, органи місцевого самоврядування з метою становлення та зміцнення окупаційної влади рф та недопущення контролю України над цією територією.

На учасників судової системи окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території Донецькій області відповідно до плану спільних злочинних дій покладено наступні обов`язки:

- створення органів судової влади незаконного державного утворення «ДНР» та організація їх діяльності;

- видання нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів судової влади «ДНР»;

- здійснення судочинства не передбаченими законодавством України судовими органами «ДНР».

Відповідно до ст. 1 «Федерального Закону «Про створення судів рф на території ДНР та про внесення змін до окремих законодавчих актів рф» від 3 квітня 2023 року № 85-ФЗ» на території «ДНР» створено «Центрально-Міський районний суд міста Макіївки» (мовою оригіналу «Центрально-Городской районный суд города Макеевки») у відповідності до нікчемних нормативно-правових актів, «Федерального конституційного закону від 4 жовтня 2022 року № 5-ФКЗ «Про прийняття до російської федерації Донецької народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта Донецької народної республіки», ст. 17 «Федерального конституційного закону» від 31 грудня 1996 року № 1-ФКЗ «Про судову систему російської федерації».

Відповідно до ст. 2 «Федерального Закону «Про створення судів рф на території ДНР та про внесення змін до окремих законодавчих актів РФ» від 3 квітня 2023 року № 85-ФЗ» - «Суди, що діяли на день прийняття до російської федерації Донецької Народної Республіки та утворення в складі російської федерації нового суб`єкта - Донецької Народної Республіки, продовжують здійснювати правосуддя від імені російської федерації на вказаній території до певного відповідно до рішення Пленуму Верховного Суду російської федерації дня початку діяльності судів, створених відповідно до статті 1 цього Федерального закону».

Відповідно до п. 3 ст. 1 Федерального Закону рф «Про статус суддів в російській федерації» «Суддями відповідно до цього Закону є особи, наділені в конституційному порядку повноваженнями здійснювати правосуддя та які виконують свої обов`язки на професійній основі».

Також, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про судову систему Донецької Народної Республіки», який ухвалено «Постановою Народної Ради 31 серпня 2018 року» - «Суддями є особи, наділені відповідно до Конституції Донецької Народної Республіки та цим Законом повноваженнями здійснювати правосуддя та які виконують свої обов`язки на професійній основі»

Відповідно до ч. 1 ст. 21 «Федерального конституційного Закону «Про судову систему російської Федерації»» - «районний суд у межах своєї компетенції розглядає справи як суд першої та другої інстанції та здійснює інші повноваження, передбачені федеральним конституційним законом».

Також, відповідно до ч. 1 ст. 22 «Закону «Про судову систему Донецької Народної Республіки»» - «районні, міські, міжрайонні суди Донецької Народної Республіки в межах своєї компетенції розглядають справи, як суд першої інстанції та за новими або нововиявленими обставинами».

Відповідно до п. 4 ст. 1 «Федерального Закону «Про створення судів рф на території ДНР та про внесення змін до окремих законодавчих актів рф»

від 3 квітня 2023 року № 85-ФЗ» юрисдикція «Центрально-Міський районний суд міста Макіївки» розповсюджується на територію «Центрально-Міського, Кіровського та Червоногвардійського районів міста Макіївки».

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону рф «Про статус суддів в рф» судді інших федеральних судів загальної юрисдикції та арбітражних судів призначаються президентом російської федерації за поданням Голови Верховного Суду російської федерації, яке направляється президенту російської федерації не пізніше 30 днів із дня отримання від голови відповідного суду подання про призначення рекомендованої особи посаду судді».

У свою чергу, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи вищу юридичну освіту, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф та її представників проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, перебуваючи на території тимчасово окупованого міста Макіївка Донецької області, діючи умисно, керуючись власними переконаннями та ідеологічними мотивами, за власною ініціативою вирішила вчинити діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі російській федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто вчинити державну зраду в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, в умовах воєнного стану, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою мати можливість надавати допомогу рф та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, на підставі Закону рф «Про статус суддів» та інших нікчемних нормативно-правових актів т.зв. «ДНР», взяла участь у проведенні конкурсу на посаду т.зв. «судді Центрально-Міського районного суду міста Макіївки».

За результатами проведеного державними органами рф конкурсу, т.зв. «Наказом президента рф № 723 від 27.09.2023» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було добровільно призначено на посаду так званого «голови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки» (мовою оригіналу «председатель Центрально-Городского районного суда г. Макеевки») терміном на шість років, яку остання обіймає на дату повідомлення про підозру.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, 27.09.2023 розпочала виконання службових обов`язків на посаді так званого «голови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки», у приміщенні адміністративної будівлі Центрально-Міського районного суда м. Макіївки, розташованого за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Центрально-Міський район, вул. Свердлова, 111, використовуючи матеріально-технічну базу суду, власні теоретичні знання і практичні навички, діючи відповідно до прийнятих керівництвом окупаційної влади рф нормативно-правових актів, тим самим надає іноземній державі російській федерації та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Перебуваючи на посаді так званого «голови Центрально-Міського районного суду м. Макіївки» та діючи відповідно до прийнятих керівництвом окупаційної влади рф нормативно правових актів, ОСОБА_5 неодноразово брала участь у засіданнях так званого «Центрально-Міського районного суду м. Макіївки» та ухвалювала рішення у якості судді при розгляді цивільних та кримінальних справ.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи мешканкою міста Донецька, маючи вищу юридичну освіту, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф та її представників проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в Донецькій області, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, перебуваючи на території тимчасово окупованого міста Макіївка Донецької області, діючи умисно, керуючись власними переконаннями, за власною ініціативою, добровільно надала окупаційній владі рф згоду на співпрацю та зайняла посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах та співпрацю із представниками окупаційної адміністрації, громадянка України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою мати можливість надавати допомогу рф та її представникам, на підставі Закону рф «Про статус суддів» та інших нікчемних нормативно-правових актів т.зв. «ДНР», взяла участь у проведенні конкурсу на посаду так званого «голови Центрально-міського районного суду м. Макіївка» (мовою оригіналу «председатель Центрально-Городского районного суда г. Макеевки»).

За результатами проведеного державними органами рф конкурсу, «Наказом президента рф № 723 від 27.09.2023», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно було призначено на посаду так званого «голови Центрально-міського районного суду м. Макіївка» терміном на шість років, яку остання обіймає по теперішній час.

Таким чином, встановлено наявність достатніх підстав для обґрунтованої підозри громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України та у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, є зібрані у ході досудового розслідування документи, відомості, що містяться в протоколах слідчих дій, проведених у кримінальному провадженні, зокрема:

- матеріалами оперативного підрозділу, щодо перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Донецької області;

- протоколом від 24.12.2024 допиту свідка ОСОБА_8 , якій відомо про протиправну діяльність ОСОБА_5 ;

- протоколом від 24.12.2024 пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ;

- протоколом від 24.12.2024 допиту свідка ОСОБА_9 , якій відомо про протиправну діяльність ОСОБА_5 ;

- протоколом від 24.12.2024 пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;

- протоколом від 02.02.2025 пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду від 23.05.2025 інтернет-ресурсів щодо діяльності судової системи на окупованій території, у тому числі діяльності ОСОБА_5 у вказаній «судовій системі» на тимчасово окупованій території Донецької області;

- протоколом огляду від 25.05.2025 офіційних веб-ресурсів органів влади України щодо ОСОБА_5 ;

- іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами і документами.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 ухиляється від явки на виклики слідчого (не прибула на виклики без поважної причини більше як два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду клопотання відсутні.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003422, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням частини Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про виклик підозрюваного на 02.06.2025, 03.06.2025 та 04.06.2025, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 29.05.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 05.06.2025 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником начальника відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003422, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження № 0003422, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 10-55 годині 19.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1