Справа №295/6524/25
УХВАЛА

12.08.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирікримінальне провадження №0000641 від 29.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту в АДРЕСА_2 , за ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Прокурор у судовому засіданні підтримав своє клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на строк 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Агресивно налаштований до потерпілої та знає її місце проживання. Дане кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового терміну встановленого судом.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора. Обвинувачений надав покази, що ні на кого впливати не буде. Указане правопорушення не вчиняв. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою АДРЕСА_3 , де орендував квартиру у незнайомої йому до оренди особи. Захисник адвокат ОСОБА_5 просила змінити застосований обвинуваченому запобіжний захід на інший, а саме: домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вважає, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпали, та саме такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, зможе забезпечити виконання її підзахисним процесуальних обов`язків та належну поведінку.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.05.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строкомна 60 діб до 28.06.2025, який продовжено ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2025 до 14.08.2025 (включно).

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з того, що ризики, які були підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та наведене вказує на те, що обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Також усвідомлення того, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та він може бути засудженим до реальної міри покарання, оскільки вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку, з метою уникнення покарання та відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати обвинуваченого від переховування від суду. Крім того, не виключається і вплив з боку ОСОБА_4 на учасників кримінального провадження, в тому числі на потерпілу ОСОБА_6 , свідків, які не допитані судом, оскільки обвинувачений може незаконно впливати на них, шляхом переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих показань, з метою узгодження своїх показань. Зазначене свідчить про наявність в поведінці ОСОБА_4 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також кореспондується з характером суспільного інтересу,тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з визначенням застави, оскільки, на переконання суду наразі жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти зазначеним ризикам та забезпечити виконання належної процесуальної поведінки обвинуваченим під час судового розгляду даного кримінального провадження.

При цьому, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 , під час судового засідання, як на підставу застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не наведено жодної обставини, яка б свідчила про втрату актуальності вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому її клопотання про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є необґрунтованим, внаслідок чого задоволенню не підлягає. До того ж, не визнання вини в інкримінованому злочині не є підставою для зміни запобіжного заходу та доказів про те, що власник квартири АДРЕСА_4 надає згоду на проживання за вказаною адресою обвинуваченому суду не надано.

Керуючись ст.ст. 177, 182 - 183, 184, 199, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 10.10.2025 (включно).

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 151400,00 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на протязі строку дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, код 26278626, розрахунковий рахунок UA0000277, код отримувача 820172, банк ДКС м.Київ.

З моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого, передбачені ст. 194 КПК України, обов`язки:

1) прибувати до суду у визначений ним час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та свідками по справі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: ОСОБА_1