Провадження №: 1-кс/755/1795/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за скаргою поданою від імені ОСОБА_2 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, установив:

у провадження цього місцевого суду 22 травня 2025 року надійшла на електронну адресу дана скарга від 22 травня 2024 року.

Відповідно до ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 23 травня 2025 року.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, а саме письмові доводи особи, що її подала та інші долучені до неї матеріали, через призму виконання вимог ст. 303-304 КПК України, приходить до наступного.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Однак, з урахуванням того, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

ККС ВС в ухвалі від 28.01.2020 у справі № 263/19/20 указав, що відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Їх розгляд має здійснюватись з урахуванням вимог ст. 33 та ст. 34 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності. Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У цій ситуації з`ясовано, що скарга стосується ТУ ДБР у м. Києві, котре розташоване за адресою: м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, тобто поза межами Дніпровського району м. Києва, що указує на не підсудність питання для розгляду Дніпровським районним судом м. Києва.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

По-друге, організаційно-правові засади використання електронних документів визначені Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно зі статтею 5 цього Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа (стаття 6 зазначеного Закону).

Статтею 7 цього Закону визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

З огляду на викладене, скарга, яка надійшла у електронному вигляді без накладення кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису особи, вважається поданою з порушенням порядку, визначеного законом.

У цьому випадку встановлено, що відсутні докази того, що скарга від 22 травня 2024 року містить накладений на неї електронний цифровий підпис, що, як наслідок, не свідчить про набуття нею статусу електронного документа. Позаяк, згідно протоколу перевірки підпису від 22 травня 2025 року підпис накладено на документ - «СккаргаДБРвідкриттяПровадженняДніпровськийСУдПровадження3102.22.05.2025».

Тим самим, за цих умов слідчий суддя не може дійти однозначного висновку, що документ, котрий надійшов до суду (скарга від 22 травня 2024 року) та документ, на котрий накладено підпис з цитованою назвою файлу є одним і тим же документом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що ця скарга підлягає поверненню на підставі п. 1, 2 ч. 2 ст. 304 КПК з роз`ясненням того, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді.

З цих підстав та керуючись статтями 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

скаргу повернути особі від імені, якої її подано.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_3