Справа №705/3375/25
1-кп/705/893/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні без судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 26.05.2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 15.05.2024 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовий строком на 1 рік. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2025 скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено для відбуття реальної міри покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.162 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 25.05.2025 близько 12 год. 05 хв., за попередньою змовою, діючи умисно та спільно, опираючись на дії один одного, реалізовуючи протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, з метою вчинення крадіжки майна, порушуючи недоторканість володіння особи та нехтуючи гарантованими згідно зі ст.30 Конституції України правами кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння, без відповідного дозволу власника, зайшли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та через відчинені вхідні двері проникли до приміщення літньої кухні-сараю, чим порушили право на недоторканість володіння ОСОБА_5 .

Наведені вище обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Тобто, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.28 ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У обвинувальному акті прокурор зазначив клопотання, в якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні, про що до обвинувального акту долучено заяву. Крім того, в заяві потерпілий вказав, що повідомлений прокурором про те, що у випадку розгляду судом обвинувального акту в спрощеному порядку, передбаченому ст.382 КПК України, він буде обмежений у праві апеляційного оскарження вироку суду з підстав не дослідження судом обставин, встановлених за результатами проведеного досудового розслідування, не дослідження доказів у судовому засіданні, а також з підстав розгляду провадження судом за відсутності учасників судового провадження.

Також, до обвинувального акту додані заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена в присутності захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що складена в присутності захисника ОСОБА_7 , в яких обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 беззаперечно визнають свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 162 КК України, згодні з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження та на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Приймаючи рішення про можливість судового розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без судового засідання за відсутності учасників судового провадження, суд, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, врахував, що обвинувачені не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акту в такому порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального проступку, і дії обвинувачених вірно кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.1 ст.162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, не працевлаштований, тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі у межах санкції відповідної статті КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд враховує, що відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) при застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного покарання за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Виходячи з положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не вбачає з огляду на це.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Враховуючи суть вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі. При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2024, та враховуючи співвідношення, встановлене пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, де одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років 1 (один) місяць.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання за попереднім вироком.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками судового провадження копії вироку суду.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1