У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року селище Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського, Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючий, який не є депутатом будь-якого рівня, раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000116 від 02 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. слідчого СВ ВП №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, погодженим з прокурором Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що 02.08.2025 о 12:48 надійшло повідомлення чергового лікаря Підволочиської КЦРЛ про те, що до них в приймальне відділення з тілесними ушкодженнями у вигляді: забій головного мозку, струс головного мозку, відкрита черепно мозкова травма, забій грудної клітки, коматозний стан, ЕМіД доставлено ОСОБА_7 , 1961 р.н., жительку АДРЕСА_2 . Виїздом СОГ було встановлено про те, що 02.08.2025 року близько 10:07 годин в селищі Підволочиськ на вулиці Василя Стуса громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а саме завдав декілька ударів ногою в області голови та тулуба потерпілій. ОСОБА_7 , було госпіталізовано в реанімаційне відділення Підволочиської КЦРЛ.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 02 серпня 2025 року, за ч.1 ст.121 КК України.

02 серпня 2025 року близько 10 год. 07 хв. ОСОБА_4 знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 побачив свою тітку ОСОБА_7 , 1961 р.н., жительку АДРЕСА_2 та вступив із нею конфлікт під час якого у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 серпня 2025 року близько 10 год. 07 хв. ОСОБА_4 знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_4 підійшов до ОСОБА_7 та ногами умисно наніс декілька ударів ОСОБА_7 в голову та інші частини тіла , чим умисно заподіяв ОСОБА_7 відкриту черепно мозкову травма, яка за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кам`янець-Подільського, Хмельницької області, проживаючій по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючий, не депутат, раніше не судимий.

02.08.2025 о 13 год. 15 хв. ОСОБА_4 затриманий т.в.о. слідчого СВ ВП №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , в порядку ст.208 КПК України.

02.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На даний час, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у яких підозрюється.

В клопотанні т.в.о. слідчого СВ ВП №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без можливості внесення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив його задовольнити зважаючи на циннізм заподіяння тілесних ушкоджень, механізм завдання ударів, вік потерпілої просить застосувати запобіжний захід у виді трмання під вартою без права внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення даного клопотання, вважають, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійе місце проживання, а тому не бууде переховуватись від слідства та суду, просять обрати запобіжний захід не повязаний із позбавленням волі.

Заслухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального злочину обґрунтована органом досудового слідства, приведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 02.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.08.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 02.08.2025 року; протокол огляду відеозапису від 02.08.2025 року; протокол огляду відеозапису від 02.08.2025 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2025 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.08.2025 року.

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст.121 КК України є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а питання про оцінку вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального злочину не входить до компетенції суду на даному етапі провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є непрацевлаштованим, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на потерпілу, свідків, що буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи, тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відтак, під час судового розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.121 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може вчинювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 виправдані, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу слідчий суддя вважає необхідним скористатися своїм правом не визначати розмір застави підозрюваному, оскільки перебування ОСОБА_4 під дією застави об`єктивно не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання 02 серпня 2025 року по 02 жовтня 2025 року 13:15 год. включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1