Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/458/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/1809/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового провадження м. Кропивницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 28.05.2025, якою йому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000691 від 02.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.5 ст.190 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.05.2025 суд, за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 26 липня 2025 року, включно, з визначенням застави у розмірі 80 /вісімдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 /двісті сорок дві тисячі двісті сорок/ гривень.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду клопотання прокурора не встановлено достатніх підстав для можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

При цьому, суд прийшов до висновку за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 та його особу, та визначив заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить просить переглянути рішення місцевого суду та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з носінням електронного засобу контролю.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки не враховано належним чином його особу. Також не враховано те, що на його утриманні є мати інвалід ІІ групи. Не враховано те, що він є волонтером з 2023 року в громадській організації.

Крім того зазначає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є занадто високою та вважає, що заставу можливо зменшити до 46 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися,

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив провести апеляційний розгляд без його участі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не подавав.

Також до апеляційного суду надійшла заява прокурора якій він просилив проводити розгляд апеляційної скарги без його участі.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження, які надійшли з районного суду та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Водночас слід зауважити, що питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КК України, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, та у разі доведеності його вини може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років та від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому судом належним чином враховано, що ОСОБА_6 не одружений, не має утриманців, не працює, що свідчить про відсутність у нього законного джерела доходу. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності.

Не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування менш суворого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, може мати негативні наслідки у вигляді виїзду обвинуваченого на тимчасово окуповану територію України з метою переховування від суду та ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілих, свідка, також не перестав існувати, оскільки кримінальне провадження не завершене, здійснюється судовий розгляд, тому ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Раніше судимий, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, ризики що були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, тримання під вартою ОСОБА_6 , як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Як під час розгляду клопотання районним судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також відсутні відомості щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, продовжуючи строк дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог чинного законодавства обґрунтовано визначив ОСОБА_6 заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, підстав для її зменшення, як про те просить обвинувачений в апеляційній скарзі, колегія суддів не убачає.

Інших доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено.

Істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений апеляційний суд не вбачає, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 28.05.2025, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4