Справа№751/3531/25
Провадження №1-кс/751/958/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання т.в.о. старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , вилучене під час проведення обшуку 16.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 11.04.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , якому 16.04.2025 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та затримано у порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

16.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 виявлені речі, які визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, уникнення їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, а також з метою його використання під час проведення слідчих дій виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Слідчий та прокурор надали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримують.

Володільці майна у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися. У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 про розгляд клопотання без його участі. Також надійшла заява ОСОБА_6 , відповідно до якої вказала, що під час обшуку був вилучений її мобільний телефон «Samsung» А-05 світло-зеленого кольору, який немає відношення до даного кримінального провадження. Просить вжити заходів для повернення указаного мобільного телефону.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з пп. 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження № 0000730 від 11.04.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

16.04.2025 у період часу з 09 год 52 хв до 13 год 51 хв на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.04.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Постановою слідчої ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 від 16.04.2025 вказане у клопотанні майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000730 від 11.04.2024.

Згідно ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Ураховуючи обставини розслідуваного злочину, відсутність технічної можливості оглянути та скопіювати вміст наявної у мобільних телефонах інформації без вилучення, та в разі необхідності залучити спеціаліста або експерта до проведення такого огляду, призначення відповідної комп`ютерно-технічної експертизи, слідчий суддя вважає виправданою необхідність утримання телефонів в розпорядженні органу досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків спотворення, знищення відомостей, які містяться у зазначених мобільних телефонах та документах.

Також, слід зазначити, що до заяви ОСОБА_6 не надала документів на підтведження придбання спірного мобільного телефону.

Крім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

Отже, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що виявлене та вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ураховуючи розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на вказане вище майно, із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя звертає увагу на необхідність невідкладного проведення органом досудового слідства необхідного комплексу відповідних слідчих дій стосовно вилученого майна з метою забезпечення справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу, визначених ст.2 КПК України, та необхідністю захисту фундаментальних прав особи - права власності.

У протилежному випадку власник майна в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку 16.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем поживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною, відчуження, розпорядження та користування ними, а саме:

1. 3 фрагменти пластикових пляшок, пластикова пляшка, пластикова пляшка з трубочкою та з нашаруванням речовин;

2. 2 пакетики з пазовим замком із речовинами рослинного походження;

3. 15 порожніх частково пошкоджених пакетиків з пазовим замком;

4. трубочка та ложечка з нашаруванням речовин;

5. 5 пристроїв для паління, фрагмент фольги з нашаруванням речовин;

6. 6. 3 банківські картки банку «А-Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_1 ; 2 сім-карти оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з позначеннями НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; карта MSD NOKIA, 512 МВ; упаковка від стартового пакету «ВФ Україна» із надписом номеру НОМЕР_5 із тримачем до сім-карти та брошурою оператора мобільного зв`язку;

7. мобільний телефон «Xiaomi» модель М1803Е7SG, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , з сім-картою № НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Redmi» пошкоджений;

8. мобільний телефон «VIVO», мобільний телефон «LEAGOO», пакетик зі сводом для сім-карти та MSD;

9. упаковка зі стартового пакету «лайфселл» з номером НОМЕР_12 ;

10. фрагмент картону з-під коробки з ТТН № 5655;

11. полімерні пакетики з пазовим замком 9 упаковок, моток липкої стрічки;

12. електронні ваги, предмет у вигляді пристрою для паління з нашаруванням речовин;

13. 9 полімерних пакетиків з пазовим замком з нашаруванням речовин;

14. пакетик з пазовим замком, у середині якого виявлено 11 пакунків у вигляді полімерного пакетику з речовиною в кожному, попередньо обгорнуті липкою стрічкою білого кольору;

15. полімерний пакетик з речовиною.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1