Провадження № 1-кс/127/5724/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка, Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 01.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

В межах даного кримінального провадження 30.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних проавопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, є достатня вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як останній є раніше неодноразово судимим, має незняті та непогашені судимості за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України за вироками Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2016 та 02.02.2023, вчинив кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, у період іспитового строку, який встановлено відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2025, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Крім того, відносно останнього на даний час на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, не має постійного місця роботи, раніше судимий, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

Крім того, ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою, не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, у зв`язку з цим існує ризик, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, разом з тим останній звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у відсутність захисника.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000323, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 01.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2025, 01.04.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, рухаючись по вул. Синьоводській у м. Вінниці, на стежці знайшов поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною із вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), чим незаконно придбав вказану речовину та почав зберігати її при собі без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), будучи в стані, викликаному вживанням наркотичних та інших одурманюючих засобів, рухаючись неподалік зупинки громадського транспорту «Будинок відпочинку» по вул. Синьоводській, буд. 243, у м. Вінниці, 01.04.2025 близько 15 год. 30 хв. помічений та зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області під час несення ними служби. На запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених речовин ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі у зовнішній лівій кишені куртки, в якій він одягнений, наявна психотропна речовина, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), яку він зберігав для власного вживання без мети збуту.

Після чого, в ході проведення огляду місця події 01.04.2025 у період часу з 16 год. 45 хв. по 16 год. 53 хв. неподалік зупинки громадського транспорту «Будинок відпочинку» по вул. Синьоводській, буд. 243, у м. Вінниці в присутності двох понятих ОСОБА_4 добровільно видав з зовнішньої лівої кишені куртки, в якій він був одягнений, поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, який було вилучено для проведення відповідної експертизи.

Згідно з висновком експерта надана на експертизу кристалічна речовина, масою 0,7059 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,5726 г.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2025, 15.04.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, рухаючись по вул. Бучми у м. Вінниці, на узбіччі дороги знайшов поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною із вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP, чим незаконно придбав вказану речовину та почав зберігати її при собі без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, будучи в стані, викликаному вживанням наркотичних та інших одурманюючих засобів, рухаючись поблизу будинку № 126, що по вул. Бучми у м. Вінниці, 15.04.2025 близько 16 год. 04 хв. помічений та зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області під час несення ними служби. На запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених речовин ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі у правій кишені куртки, в якій він одягнений, наявна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, яку він зберігав для власного вживання без мети збуту.

Після чого, в ході проведення огляду місця події 15.04.2025 у період часу з 18 год. 08 хв. по 18 год. 15 хв. поблизу будинку № 126, по вул. Бучми, у м. Вінниці в присутності двох понятих ОСОБА_4 добровільно видав з правої кишені куртки, в якій він був одягнений, поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, який було вилучено для проведення відповідної експертизи.

Згідно з висновком експерта надана на експертизу кристалічна речовина, масою 0,4635 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3713 г.

30 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄРДР за №0000323 від 01.04.2025; протоколів огляду місця події; протоколів допитів свідків; повідомлення про підозру від 30.04.2025, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 309 КК України), за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочини по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання, офіційно не одружений, однак перебуває у цивільному шлюбі, що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю визнає та щиро кається.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не одружений, однак перебуває у цивільному шлюбі, раніше судимий, вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю визнає та щиро кається.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу суд враховує те, що органом досудового розслідування, в межах кримінального провадження №0000283 від 23.03.2025 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2025 по справі №127/12015/25 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Цією ж ухвалою, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово;

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або місця навчання;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Отже, на даний час, до підозрюваного ОСОБА_4 уже застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах кримінального провадження №0000283 від 23.03.2025, який ним не порушується та є дієвим.

Разом з тим, підозрюваний, не будучи затриманим в порядку ст. 208 КПК України, самостійно з`явився на розгляд вказаного клопотання, що свідчить про зменшення ризиків, зокрема ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

З огляду на зазначене, при застосуванні запобіжного заходу суд враховує те, що до підозрюваного ОСОБА_4 уже застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах іншого кримінального провадження, який ним не порушується та є дієвим, те, що останній офіційно не одружений, однак перебуває у цивільному шлюбі, що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, вину у вчиненні кримінальних правопорушень повністю визнає та щиро кається.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, визнання вини підозрюваним, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя приходить до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 червня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду за першою вимогою у визначений ними час;

- не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматися від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 30 червня 2025 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя