У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000507, відомості про яке 30.10.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000507, відомості про яке 30.10.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у період з листопада 2024 року по липень 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з метою збагачення, без відповідних дозвільних документів, за допомогою спеціальної техніки, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має у користуванні вантажний автомобіль марки «КРАЗ 25661» днз НОМЕР_1 та вантажний автомобіль марки «КРАЗ» днз НОМЕР_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має у користуванні вантажний автомобіль марки «КРАЗ» днз НОМЕР_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має у користуванні автомобіль марки «МАН 26.293» днз НОМЕР_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який має у користуванні автомобіль марки «КАМАЗ 4310», днз НОМЕР_5 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який має у користуванні автомобіль марки «КАМАЗ 5511», днз НОМЕР_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який має у користуванні трактор «МТЗ-80» днз НОМЕР_7 з причіпом марки «1ПТС-2» днз НОМЕР_8 та іншими особами здійснював видобуток корисних копалин, а саме піщано-гравійної сировини з русла річки Тиса на території Вишківської об`єднаної територіальної громади, Хустського району, Закарпатської області та в подальшому реалізовували мешканцям Хустського та Тячівського районів.

25.07.2025 під час проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia TA-1569, ІМЕІ: НОМЕР_9 з сім-карткою НОМЕР_10 та смартфон «IPHONE 2» ІМЕІ: НОМЕР_11 і з сім-карткою НОМЕР_12 .

Вказує, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як обставини, що встановлюються під час кримінального провадження,оскільки за їх допомогою ОСОБА_5 вів розмови та переписку до незаконного добування та реалізації піщано-гравійної сировини, а тому з метою належного документування кримінального правопорушення, необхідністю проведення експертиз просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, при цьому через канцелярію суду подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання.

Дослідивши клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000507, сформованим станом на 26.07.2025 року, підтверджено, що органом досудового розслідування Головного управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

До матеріалів клопотання про арешт майна третьої особи прокурором ОСОБА_3 долучено такі документи: ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2025 року; протокол обшуку від 25.07.2025 року у будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 ; протокол про результати проведення НС(Р)Д візуальне спостереження за особою від 11.06.2025 року; протокол про результати проведення НС(Р)Д візуальне спостереження за особою від 15.04.2025 року.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_12 від 26.07.2025 визнано речовим доказом мобільний телефон «Nokia TA-1569, ІМЕІ: НОМЕР_9 з сім-карткою НОМЕР_10 та смартфон «IPHONE 2» ІМЕІ: НОМЕР_11 і з сім-карткою НОМЕР_12 .

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, подані докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: мобільного телефону «Nokia TA-1569, ІМЕІ: НОМЕР_9 з сім-карткою НОМЕР_10 та смартфону «IPHONE 2» ІМЕІ: НОМЕР_11 і з сім-карткою НОМЕР_12 , враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № №0000507, відомості про яке 30.10.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на вилучені речі у ході обшуку від 25.07.2025 року, в період часу з 07 год. 08 хв. по 08 год. 35 хв., у будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на мобільний телефон «Nokia TA-1569, ІМЕІ: НОМЕР_9 з сім-карткою НОМЕР_10 та смартфон «IPHONE 2» ІМЕІ: НОМЕР_11 і з сім-карткою НОМЕР_12 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1