Справа №504/3068/25
Провадження №1-кп/504/688/25
УХВАЛА

14.08.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ще Доброслав Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Доброславського районного суду Одеської області з Доброславської окружної прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеної на стадії досудового розслідування, а саме 31.07.2025р між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_7 .

Так, між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування, а саме 31.07.2025 року була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342 КК України, зобов`язується:

а) беззастережно визнавати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, у судовому провадженні;

б) виконати в повному обсязі узгоджене сторонами та призначене судом покарання.

та погоджується на призначення покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт, за ч.2 ст.342 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки 5 місяців. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 2 років 5 місяців пробаційного нагляду. Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 , як і прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до умов угоди між сторонами була досягнута домовленість про остаточне призначення покарання обвинуваченому покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, у вигляді 2 років 5 місяців пробаційного нагляду, із звільненням ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

Разом із тим, узгоджене сторонами угоди покарання не відповідає нормам КК України, відтак не може бути призначене судом.

Згідно ст.59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Вказана стаття також передбачає накладення відповідних обов`язків на засудженого.

Водночас ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, застосування іспитового строку, згідно ст.75 КК України, можливе лише при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тому призначення покарання у виді пробаціного нагляду із встановленням іспитового строку, як того просять сторони угоди, не відповідає вимогам закону.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості суперечить вимогам КПК України, не відповідає суспільному інтересу, та в її затвердженні необхідно відмовити, в подальшому продовжити розгляд кримінального провадження, оскільки підстав для повернення обвинувального акту немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 470, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31.07.2025р. між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 . Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1