Дата документу 28.04.2025 Справа № 333/6023/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6023/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/447/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.301-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто на користь держави процесуальні витрати у розмірі 12699 гривень 88 копійок.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , в період часу з 18.02.2021 року по 01.06.2021 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем чи технологій та умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст.ст. 1, 21 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, ст.ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2,7, 8, 19, 23, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 року і набула чинності 02.09.1990 року, ст.9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005 року, яка набула чинності 01.07.2006 року, ст.20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007 року, яка набула чинності 01.12.2012 року, ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, яка ратифікована 03.04.2003 року, реалізовуючи свої злочинні наміри, з різною періодичністю завантажував з мережі Інтернет матеріали порнографічного характеру за участю неповнолітніх та малолітніх осіб.

Так, в ході аналізу за допомогою сервісу «Ісас Cops» завантажених через програмне забезпечення «BitTorent» та «Emule» файлів було встановлено, що ОСОБА_7 , використовуючи власну ІР-адресу: НОМЕР_1 , що належить інтернет провайдеру ТОВ «Січ-Інфоком», з яким останній особисто укладав договір щодо отримання доступу до мережі Інтернет, з різною періодичністю завантажив з мережі Інтернет, в тому числі з анонімного сегменту Інтернету з використанням TOR - браузеру матеріали порнографічного характеру за участю неповнолітніх та малолітніх осіб та зберігав на жорсткому диску власного персонального комп`ютера.

02.06.2021 року, в період часу з 09-21 години по 11-41 годину, під час проведення санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , була вилучена комп`ютерна техніка, а саме: ноутбук «DELL», системний блок в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору.

В подальшому вилучена комп`ютерна техніка була направлена до Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення комплексної комп`ютерно-технічної та мистецтвознавчої експертизи, у висновку якої встановлено, що серед інформаційного наповнення накопичувача на жорстких магнітних дисках системного блоку, в корпусі чорного кольору, виявлено 1326 явних графічних зображень та 390 явних відеозображень, що є носіями інформації, яка належить до дитячої порнографії.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.301-1 КК України, умисне одержання доступу до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем чи технологій і умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що існують підстави для скасування вироку з призначенням нового судового розгляду.

Захисник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у початкових матеріалах обвинувачення вказувалося, що обшук проведено 01.06.2021 року в період із 10:21 до 11:50 год. Натомість протокол обшуку, наданий стороною обвинувачення, містить іншу дату та інший часовий проміжок (02.06.2021 року з 09:21 до 11:41 год.).

Суд у вироку, фактично виправляючи ці розбіжності на власний розсуд, послався на «технічну помилку» і таким чином змінив дату та час проведення обшуку без належного процесуального механізму та без урахування вимоги змагальності сторін (ст. 22 КПК України).

Сторона захисту під час судових дебатів не розглядала цю розбіжність просто як «описку» чи «технічну помилку», а наголошувала на тому, що обвинувачення не узгоджується з реальними доказами й офіційними документами, зокрема з протоколом обшуку.

Унаслідок цього не виключається ситуація, коли обвинувачення не підтверджене належним і допустимим доказом про факт вилучення матеріалів саме в час, зазначений у вироку.

Апелянт вказує, що органом досудового розслідування встановлено, що дії ОСОБА_7 охоплювалися єдиним умислом упродовж усього періоду з 18.02.2021 року по 01.06.2021 року.

Проте в самій примітці до ст. 301-1 КК України наголошено, що умисним слід вважати таке одержання доступу до дитячої порнографії, якщо доведено усвідомлення особою відповідних дій (наприклад, шляхом повторного доступу, оплати, ін. підтверджень).

У межах судового розгляду захист порушував питання про спосіб завантаження та періодичність такого завантаження, а також про те, чи усвідомлював обвинувачений зміст файлів при кожному сеансі завантаження.

Для встановлення цих істотних обставин захист заявляв клопотання про допит експерта, однак це клопотання фактично залишилося без задоволення: спочатку було задоволено, та згодом суд передумав, посилаючись на військову службу експерта.

Такі дії суду позбавили захист можливості поставити експерту уточнюючи запитання, що має ключове значення для оцінки умислу на одержання доступу до дитячої порнографії з використанням ІТ-систем.

Сторона захисту вказувала на необхідність допиту експерта й уточнення низки доказів, адже саме з них випливає, яким способом, коли саме та з якою регулярністю здійснювалося завантаження забороненого контенту.

Суд відхилив ці клопотання, що прямо свідчить про те, що судове слідство не було проведене повною мірою.

Вказує, що суд першої інстанції повинен був належним чином перевірити й оцінити кожен доказ з погляду належності, достовірності та допустимості. Тим паче, що відповідно до ст. 92 КПК України саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок доведення всіх обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.

У вироку відсутній детальний аналіз обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 дійсно усвідомлено та повторно або шляхом плати чи інших дій отримував доступ саме до матеріалів дитячої порнографії.

Також не досліджено належним чином питання про те, як саме експерт дійшов висновку щодо кількості та змісту вилучених матеріалів, оскільки без детального роз`яснення експерта ці твердження є неповними для кваліфікації за ст. 301-1 КК України.

Просить апеляційний суд скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_6 подала заперечення на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор вказує, що в апеляційній скарзі захисник зазначає, що судом нібито незаконно змінено обвинувачення через уточнення дати та часу проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого.

Водночас під час судового розгляду було встановлено, що у висунутому обвинуваченні наявна технічна помилка щодо дати і часу обшуку.

Суд, досліджуючи безпосередньо протокол обшуку та інші документи кримінального провадження, з`ясував реальну дату проведення обшуку 02.06.2021, а також час проведення: із 09 год. 21 хв. до 11 год. 41 хв.

Отже, суд лише уточнив технічну описку, що не призвело до жодного порушення прав обвинуваченого й не змінило суті обвинувачення.

Обставини провадження і його правова кваліфікація залишилися незмінними, а тому доводи захисника про незаконну зміну обвинувачення є безпідставними.

Захисник також вказує на неповноту судового розгляду через нібито безпідставну відмову у виклику та допиті судового експерта.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат дійсно заявляв клопотання про допит експертів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Суд викликав їх належним чином шляхом надсилання судових повісток до Запорізького НДЕКЦ МВС України.

Однак з отриманої відповіді встановлено, що експерт ОСОБА_9 не працює у вказаній установі, виїхала за межі України з початком повномасштабного військового вторгнення, а експерт ОСОБА_11 вступив до лав Збройних Сил України, тож його виклик до суду наразі виявився неможливим.

Будь-яких інших клопотань щодо виклику інших експертів, котрі мають відповідну компетенцію у сфері комп`ютерно-технічних досліджень, стороною захисту заявлено не було.

За таких обставин твердження про порушення права на захист та неповноту судового розгляду є безпідставними.

Зі змісту оскаржуваного вироку убачається, що суд ретельно дослідив усі надані стороною обвинувачення докази й оцінив їх у сукупності із доказами, поданими стороною захисту.

При цьому суд урахував усі обставини, що впливають на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

На думку сторони обвинувачення, жодних процесуальних чи матеріально-правових порушень, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку, у цій справі не виявлено.

Таким чином, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 не містить переконливих аргументів на підтвердження незаконності чи необґрунтованості вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2024 року.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу задовольнити. Наголосив, що суд першої інстанції не мав права виправляти істотний зміст процесуальної дії, зазначивши, що це не може вважатися технічною помилкою в протоколі обшуку. Також зазначив, що, на його думку, у справі не було доведено наявності умислу у діях обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заявив, що не згоден з висновками суду першої інстанції, повністю підтримав позицію свого захисника та додатково зазначив, що конфіскована техніка йому необхідна для роботи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти доводів апеляційної скарги захисника, наголосивши, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Зазначила, що суд розглянув клопотання про допит експерта, дослідив усі належні докази та дійшов до правильних висновків.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та відповідно до ст. 337 КПК України в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні документами.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, не визнав. Пояснив, що матеріалів порнографічного характеру за участю неповнолітніх та малолітніх осіб не зберігав, а комп`ютерну техніку використовував для створення музики. Повідомив, що доступ до техніки мав знайомий на ім`я ОСОБА_12 , який іноді користувався комп`ютером навіть за межами його оселі, однак відомостей про цю особу він не надав. Договір на Інтернет, за його словами, укладено з провайдером «Ланком», і Wi-Fi вдома не використовувався. Про знайомого ОСОБА_12 слідчому також не повідомив.

Захисник у судовому засіданні вказав, що вина обвинуваченого не доведена, а спосіб потрапляння файлів із забороненим вмістом на комп`ютер не встановлений, тому просив виправдати ОСОБА_7 .

Разом з тим, свідок ОСОБА_13 , заступник начальника відділу департаменту кіберполіції, показав, що під час моніторингу Інтернету спеціальним програмним забезпеченням було виявлено ІР-адресу, з якої систематично завантажувалися матеріали з ознаками дитячої порнографії. За інформацією провайдера «Січ-Інфоком», ця адреса була закріплена за ОСОБА_7 за місцем його проживання. Після збору матеріалів було проведено обшук, під час якого вилучено комп`ютерну техніку. Експертизою на жорсткому диску виявлено 390 відеофайлів відповідного змісту з фіксацією дати та періодичності їх завантаження.

Свідок ОСОБА_14 показав, що влітку 2021 року був понятим під час обшуку в квартирі в Комунарському районі м. Запоріжжя, де поліція вилучила комп`ютерну техніку у зв`язку з пошуком дитячої порнографії. Обшук фіксувався на відео. У суді він впізнав обвинуваченого як особу, в якої проводились слідчі дії.

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що влітку 2021 року була понятою під час обшуку в квартирі на АДРЕСА_2 . Поліція зачитала ухвалу суду, власник квартири добровільно показав комп`ютерну техніку, де виявили відеофайли сексуального характеру за участю малолітніх. Техніку вилучили, обшук проводився з відеозйомкою. У суді свідок впізнала обвинуваченого.

Окрім показів свідків, судом першої інстанції досліджені докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України.

Зокрема, було досліджено рапорт, який був зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) №11841 від 05.05.2021 року, яким повідомлено щодо протиправної діяльності особи на території Вознесенівського району м. Запоріжжя (а.с.55, 56, 57).

Рапорт, який зареєстрований у журналі єдиного обліку №863 від 05.05.2021 року, яким встановлено, що співробітниками Департаменту кіберполіції в ході моніторингу всесвітньої мережі Інтернет встановлено особу, яка на території м. Запоріжжя, використовуючи програмне забезпечення «BitTorent» та «Emule» одержує доступ, зберігає і розповсюджує матеріали порнографічного характеру за участю неповнолітніх (а.с.58).

В ході проведення аналізу за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ісас Cops» завантажених через програмне забезпечення «BitTorent» та «Emule» файлів було встановлено, що з 22.04.2021 року по теперішній час користувач ІР-адресу: НОМЕР_1 , що належить інтернет провайдеру ТОВ «Січ Інфоком» з різною періодичністю завантажує з мережі Інтернет, в тому числі з анонімного сегменту Інтернету з використанням TOR-браузеру матеріали порнографічного характеру за участю неповнолітніх та малолітніх осіб (а.с.59-61).

Протокол обшуку від 02.06.2021 року, яким встановлено, що слідчим 02.06.2021 року, у період часу з 09-21 години до 11-41 години на підставі ухвали слідчого судді від 26.05.2021 року, у присутності двох понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , за участю спеціалістів інспекторів ВПК ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , власника приміщення ОСОБА_7 , провів обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку виявлено і вилучено: персональний комп`ютер (системний блок в корпусі чорного-сірого кольору з дисководом, процесор AMD А6-5400К APV with Radeon (tm) HD Graphics, пам`ять 4.00 Гб, тип системи 32 разрядка операційна система код продукта 00426-ОЕМ-80, вай-фай роутер фірми «D-Link» в корпусі чорного кольору, ноутбук в корпусі чорного кольору фірми «Dell», мобільний телефон «Fly» з сім картою мобільного оператора «Лайф», в корпусі чорного кольору (а.с.128-135, 136).

Відповідно до висновку судової експертизи №КСЕ-19/108-21/7658 від 06.08.2021 року встановлено, що серед інформаційного наповнення накопичувача на жорстких магнітних дисках Seagate, Model: ST3250310AS, S/N 6RY016LM, ємністю 250 Гб, наданого на експертизу системного блока персонального комп`ютера, виявлено 103 явних графічних зображень та 67 явних відеозображень, що є носіями інформації, яка належить до дитячої порнографії.

Серед інформаційного наповнення накопичувача на жорстких магнітних дисках Seagate, Model: ST1000DX001, S/N: Z4Y71JXG, ємністю 1000 ГБ, наданого на експертизу системного блока персонального комп`ютера, виявлено 1326 явних графічних зображень та 390 явних відеозображень, що є носіями інформації, яка належить до дитячої порнографії. Виявлені файли записані на накопичувач, який додається до висновку експерта (а.с.75-84).

Згідно протоколу огляду предмета від 10.08.2021 року встановлено, що 10.08.2021 року ст. інспектором відділу протидії кіберзлочинам в Запорізькій області ДКП НП України проведено огляд системного блоку у корпусі чорного кольору, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . При вході в операційну систему мається один користувач « ОСОБА_19 », який заблоковано паролем «555», що ОСОБА_7 надав органу досудового розслідування добровільно в ході проведення обшуку. При вході до вищевказаного користувача та оглянувши файли, до яких він має доступ, виявлено велику кількість фото та відеофайлів порнографічного характеру.

У додатку «Skype» встановлено профіль користувача « ОСОБА_20 », логін «vladkuprin». Також виявлено обліковий запис соціальної мережі «Вконтакті» і інші офіційні документи, які належать ОСОБА_21 (а.с.89-98).

З протоколу огляду предмета від 10.08.2021 року встановлено, що у ході огляду було виявлено 188 папок з 1326 графічних зображень та 390 відеозображень, які згідно з висновком експертизи визнано файлами, що є носіями інформації, яка належить до дитячої порнографії.

Також в ході проведення огляду цих зображень було встановлено, що на вказаних файлах зображено статевий акт з елементами насилля дорослих чоловіків над неповнолітніми дівчатами, у яких ще не розвинуті вторинні статеві органи, дівчата зображені у відверто сексуальних образах, камера фокусує увагу на геніталіях. В зазначених зображеннях відсутні елементи художності та наукової цілі показу (а.с.101-108).

Під час дослідження речових доказів обвинувачений ОСОБА_7 вказав на системний блок, роутер, ноутбук і мобільний телефон як речі, які є його власністю.

У судовому засіданні суду першої інстанції досліджені також документи, що характеризують особу ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, оскільки такі висновки ґрунтуються на повно, всебічно та безпосередньо досліджених доказах, що відповідають вимогам належності, допустимості та достатності.

Наведені у вироку суду першої інстанції докази, зокрема показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , рапорти Департаменту кіберполіції, протокол обшуку та висновки судової комп`ютерно-технічної експертизи, в сукупності переконливо підтверджують, що саме ОСОБА_7 систематично отримував доступ до матеріалів дитячої порнографії через статичну IP-адресу, закріплену за ним, та зберігав ці матеріали на належному йому комп`ютерному обладнанні.

Показання обвинуваченого про можливе користування його технікою сторонньою особою (« ОСОБА_12 »), не підтверджені жодним доказом, суперечать змісту досліджених матеріалів справи, а також не дають підстав сумніватися у наявності умислу. Зокрема, комп`ютер був захищений паролем, наданим особисто ОСОБА_7 , а облікові записи системи й онлайн-платформ містили його персональні дані.

Виявлені файли у значному обсязі, а також характер зображень, визнаних експертизою як дитяча порнографія, свідчать про усвідомленість дій обвинуваченого.

Колегія суддів вважає доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 такими, що не ґрунтуються на належних та допустимих правових підставах, не спростовують встановлених обставин справи та не дають підстав для скасування вироку районного суду м. Запоріжжя.

Зокрема, щодо посилання захисника на «процесуальну підміну» дати та часу обшуку, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Так, у вироку суду першої інстанції дійсно було зазначено, що у формулюванні обвинувачення міститься неточність щодо дати і часу проведення обшуку.

Однак ця неточність була обґрунтовано виправлена судом як технічна помилка, що підтверджується протоколом обшуку від 02.06.2021 року, належним чином оформленим, підписаним учасниками процесуальної дії, зокрема слідчим та самим обвинуваченим ОСОБА_7 .

Відеозапис проведення обшуку, показання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також надані копії ухвали про обшук та звіти з реєстру досудових розслідувань, прямо підтверджують, що обшук мав місце саме 2 червня 2021 року з 09:21 до 11:41, а не в інший день.

Суд лише усунув технічну описку, що не призвело до жодного порушення прав обвинуваченого й не змінило суті обвинувачення. Обставини провадження і його правова кваліфікація залишилися незмінними, а тому доводи захисника про незаконну зміну обвинувачення є безпідставними.

Таким чином, формальне уточнення судом цієї дати не свідчить про втручання у змагальність сторін, а є допустимою правозастосовною практикою з урахуванням вимог ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів в їх сукупності.

Жодних ознак фальсифікації чи підробки доказу протоколу обшуку стороною обвинувачення в судовому розгляді встановлено не було.

Також колегія суддів вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним умисел ОСОБА_7 на одержання та зберігання дитячої порнографії.

У вироку детально наведено, що обвинувачений протягом тривалого періоду часу (з 18.02.2021 по 01.06.2021) з використанням ІР-адреси, яка зафіксована за ним згідно з договором з провайдером ТОВ «Січ-Інфоком», багаторазово здійснював завантаження заборонених матеріалів через торент-програми та анонімні мережі (TOR-браузер).

Згідно з показами свідка ОСОБА_13 посадовця Департаменту кіберполіції, саме така регулярна активність та встановлена кількість файлів (1326 зображень і 390 відеофайлів) дає підстави зробити висновок про усвідомлений і неодноразовий характер дій обвинуваченого. Сам факт завантаження такої кількості графічного контенту на жорсткі диски, які перебували у винятковому користуванні ОСОБА_7 , безсумнівно свідчить про наявність прямого умислу.

Крім того, системний блок, де були виявлені ці файли, був захищений паролем «555», відомим лише обвинуваченому, що спростовує версію захисту про доступ сторонніх осіб (особа на ім`я « ОСОБА_12 », відомостей про яку стороною захисту навіть не надано).

Колегія суддів в противагу доводам сторони захисту наголошує, що зі змісту висновків судової комп`ютерно-технічної та мистецтвознавчої експертиз, а також ілюстративного матеріалу до них, чітко вбачається, що виявлені файли є носіями інформації, яка беззаперечно відповідає ознакам дитячої порнографії.

Висновки експертів є детальними, структурованими та містять посилання на конкретні файли, їх візуальний зміст, технічні параметри, кількість, а також ознаки сексуальних дій над неповнолітніми особами, що виключає їх двозначне трактування.

Намагання сторони захисту допитати експерта в судовому засіданні не обумовлено необхідністю усунення неточностей, а радше зводиться до спроби створити видимість неповноти доказів винуватості з метою формування хибної уяви про недоведеність обставин.

Окрім цього, суд першої інстанції для забезпечення прав сторони захисту розглянув клопотання про виклик експерта, однак останній перебуває в лавах ЗСУ, що унеможливлює допит саме цього експерта.

Апеляційний суд наголошує, що доводи в цій частині є лише елементом процесуальної тактики, яка спрямована на підрив достовірності належно оформлених і допустимих доказів, а не об`єктивна необхідність.

Крім того, сторона захисту не була позбавлена процесуального права заявити клопотання про проведення додаткової чи повторної експертизи для спростування наданих висновків, однак таким правом не скористалась, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для сумніву в наданих висновках.

Те, що експерт не був допитаний у судовому засіданні через перебування на військовій службі, не є безумовною підставою для визнання доказу недопустимим чи скасування вироку.

Відповідно до ст. 352 КПК України, суд не зобов`язаний допитувати кожного експерта, якщо сам висновок є належним, допустимим та достатньо обґрунтованим.

У справі наявні два повноцінні експертні висновки, що містять технічну і змістову характеристику файлів, зокрема з описом способу зберігання, кількості та ідентифікації таких матеріалів. Ці висновки, разом із протоколами огляду системного блоку та USB-накопичувача, мають всі ознаки достовірного та процесуально належного доказу.

Щодо доводів апелянта про нібито неповноту судового розгляду, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Навпаки, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції здійснив всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх доказів, поданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, з дотриманням засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, зокрема принципів змагальності, рівності сторін перед судом і правом на захист.

У вироку надано детальну оцінку показанням трьох ключових свідків - працівника Департаменту кіберполіції та двох понятих, які були безпосередніми учасниками проведення обшуку та впізнали обвинуваченого.

Суд належним чином проаналізував технічну інформацію, надану провайдером щодо IP-адреси, закріпленої за обвинуваченим, яка використовувалася для завантаження заборонених матеріалів, а також ретельно дослідив результати експертиз, що містять вичерпний опис файлів дитячої порнографії.

Окремо суд звернув увагу на протоколи обшуку та огляду предметів, які оформлені відповідно до вимог КПК, містять відеофіксацію дій працівників поліції та підтверджують місце, час і обставини вилучення техніки, що належала обвинуваченому.

Усі дані щодо облікових записів, виявлених на комп`ютерному обладнанні (у тому числі з використанням справжніх персональних даних обвинуваченого), також були належним чином досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд першої інстанції встановив і перевірив усі істотні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Твердження сторони захисту про неповноту дослідження доказів не підкріплені жодними об`єктивними даними та по суті зводяться до спроби переоцінки доказів, що є неприпустимим в апеляційному порядку у разі відсутності нових доказів або істотних порушень вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 409 КПК України).

Окремо апеляційний суд зауважує, що твердження обвинуваченого про можливе завантаження заборонених файлів невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_12 » є надуманим, голослівним і не ґрунтується на жодному об`єктивному доказі.

Обвинувачений не надав суду жодної конкретної інформації про цю особу - ані прізвища, ані контактів, ані підтвердження факту існування такого «знайомого».

Його пояснення зводяться до абстрактного припущення, яке виглядає як спроба перекласти відповідальність на вигадану особу, з якою, як зазначено, навіть не підтримував зв`язку. Така версія не лише недоведена, але й суперечить логіці подій.

Крім того, комп`ютер, на якому зберігалися файли з дитячою порнографією, був захищений паролем, який обвинувачений надав особисто, а всі облікові записи та персональні дані, виявлені на пристрої, однозначно пов`язані саме з ОСОБА_7 . Наявність його профілю у Skype, логіна «vladkuprin» та інших індивідуальних ознак виключає можливість стороннього доступу без відома власника.

Також захист не скористався жодним із процесуальних механізмів для перевірки цієї версії: не було подано клопотань про встановлення особи « ОСОБА_12 », його розшук чи допит як свідка, не ініційовано будь-яких слідчих дій для її підтвердження. За таких обставин це твердження не має жодної доказової ваги.

Таким чином, версія захисту про участь «іншої особи» у скоєнні правопорушення є виключно припущенням, що суперечить зібраним і належним чином дослідженим доказам у справі, і як така повністю спростована.

Також апеляційний суд зауважує, що твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про незгоду з вироком суду першої інстанції та про те, що конфіскована техніка йому начебто необхідна для роботи, не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на обґрунтованість вироку.

По-перше, відсутність згоди обвинуваченого з висновками суду не є юридичним аргументом і не замінює належних доказів.

Суд першої інстанції дослідив усі докази у сукупності та дійшов логічного, послідовного й мотивованого висновку про винуватість ОСОБА_7 .

По-друге, довід про те, що техніка необхідна для роботи, не може бути підставою для уникнення конфіскації речових доказів, якщо саме на цій техніці зберігалися файли з дитячою порнографією.

Вилучене обладнання визнане речовим доказом і має юридичне значення у справі, а тому відповідно до ст. 100 КПК України підлягає спеціальному процесуальному розпорядженню, зокрема конфіскації.

З урахуванням викладеного, такі заяви є суб`єктивною позицією обвинуваченого, яка не ґрунтується на фактичних чи правових підставах і спростовується матеріалами кримінального провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що істотних порушень закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були беззаперечними підставами для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, а також підстав для закриття кримінального провадження під час апеляційного перегляду не встановлено.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2024 року, яким ОСОБА_7 , визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4