У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001691 від 07.05.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001691 про накладення арешту.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що група невстановлених осіб разом з ОСОБА_4 на території міста Києва створила злочину схему щодо набуття фіктивних підстав, які в подальшому можуть бути ними використанні для реєстрації право власності за собою на самочинно побудовані (встановлені) будівлі на самоправно зайнятих земельних ділянках та подальшого шахрайського набуття ними права на отримання у власність чи оренду земельних ділянок на яких знаходяться самочинно збудовані (встановлені) об`єкти нерухомості, а також для шахрайського заволодіння будівлями, які належать третім особам.

Таким чином, ОСОБА_4 разом з іншими на даний час невстановленими особами виготовили завідомо підроблений Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 1472 від 25.06.2009 року видавник приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_4 нібито придбала нежитлову будівлю літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30,3 кв.м.

Як наслідок, отримавши вищевказаний завідомо підроблене Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 1472, невстановлені особи разом з ОСОБА_4 звернулись до державного реєстратора ДП «СЕТАМ» ОСОБА_6 з метою проведення подальшої державної реєстрації право власності за ОСОБА_4 .

В подальшому державний реєстратор ДП «СЕТАМ» ОСОБА_6 здійснила реєстраційні дії щодо вищевказаної нежитлової будівлі та зареєструвала право власності на неї за ОСОБА_4 .

Далі ОСОБА_4 передала вказану нежитлову будівлю до статутного капіталу ТОВ «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» .

В подальшому 23.12.2019 представниками ТОВ «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» протиправно вжились заходи щодо зміни цільового призначення з нежитлової будівлі літ. А на АЗК, нежитлової будівлі літ. А та додано споруди до складу об`єкта: літера Б Багатопаливні ПРК з навісом - площа забудови 876, 3 кв.м., літера І Підземний резервуар палива - 1шт., Літера ІІ Підземний резервуар води - 1 шт.

Як наслідок, невстановлені особи разом з ОСОБА_4 на підставі підроблених документів протиправно отримали у власність вищевказану нежитлову будівлю, самоправно зайняли земельну ділянку на якій вона знаходиться та шахрайським шляхом отримали першочергове право на отримання земельної ділянки в оренду від територіального громади.

У ході досудового розслідування отримано відповідь від Київського державного нотаріального архіву, який повідомив, що приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5 передав документи нотаріального діловодства та архів на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву за 1996 - 2012 роки.

В справі № 02-33 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій», том № 2 ПН КМНО ОСОБА_5 2009 року, 25 червня 2009 року за реєстровим № 1472 зазначена інша нотаріальна дія, а саме про посвідчення справжність підпису на заяві до посольства та вказана інша особа.

В справі № 02-33 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій», том № 2 ПН КМНО ОСОБА_5 2009 року, відсутній запис про посвідчення будь-якої угоди від 25 червня 2009 року укладеної між сторонами ОСОБА_7 та ОСОБА_4

11.05.2025 постановою в порядку ст. 98 КПК України вищевказану нежитлову будівлю, визнані в якості речових доказів по кримінальному провадженню так як вони є матеріальними об`єктами, які містять сліди кримінального правопорушення, а також отримані у власність внаслідок вчинення протиправних дій.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно із ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

У відповідності до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаних речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на: АЗК, нежитлову будівлю літ. А за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, із забороною будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам чи державним реєстраторам, нотаріусам та іншими особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію, зміну власника нерухомого майна з метою збереження як речового доказу у кримінальному провадженні № 0001691 від 07.05.2025, без позбавлення права користування зазначеним об`єктом нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1