Справа №766/5148/23
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

про повернення обвинувального акту

21.04.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції): ОСОБА_7

під час відкритого підготовчого судового засідання у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.11.2022 за №0000434 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 111-1 КК України.

04.03.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору.

В обґрунтування клопотання зазначено, що з обвинувального акту вбачається, що вказаний акт складений та затверджений за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000434 від 25.11.2022, що здійснювалось групою слідчих слідчого відділу УСБ України в Херсонській області, старшим із яких був визначений старший слідчий в ОВС ОСОБА_8 , за процесуальним керівництвом групи прокурорів Херсонської обласної прокуратури, старшою із яких була визначена прокурор ОСОБА_5 .Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про два кримінальні провадження:№0000434 від 25.11.2022 про виявлене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 111-1 КК України;№0000435 від 25.11.2022 про виявлене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України, які в подальшому були об`єднані в одне кримінальне провадження (без вказівки на номер об`єднаного кримінального провадження).В свою чергу, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до постанови прокурора ОСОБА_5 від 05.12.2022 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000434 та №0000435 об`єднані в одне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000435.З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що є додатком до обвинувального акту не вбачається, що до ЄРДР вносились відомості про зміну номеру кримінального провадження, який відповідно до постанови прокурора ОСОБА_5 від 05.12.2022 визначений як №0000435. Зазначене свідчить, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000434, який перебуває на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області не містить номеру кримінального провадження, у якому проводилось досудове розслідування по обвинуваченню ОСОБА_6 .

Крім того, обвинувальний акт складений та затверджений за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, що здійснювалось групою слідчих слідчого відділу УСБ України в Херсонській області, старшим із яких був визначений старший слідчий в ОВС ОСОБА_8 , за процесуальним керівництвом групи прокурорів Херсонської обласної прокуратури, старшою із яких було визначено прокурора ОСОБА_5 .При цьому, акт був складений та підписаний старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБ України в Херсонській області ОВС ОСОБА_8 , який є старшим групи слідчих, а затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 , який входить до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, і старшим якої визначено прокурора ОСОБА_5 .Разом з тим, з обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження не вбачається, що старший групи прокурорів у кримінальному провадженні уповноважувала, доручала або погоджувала прокурору ОСОБА_9 затвердити обвинувальний акт, хоча необхідність такого випливає із аналізу норм кримінального процесуального законодавства.Таким чином, враховуючи відсутність в обвинувальному акті та в реєстрі матеріалів кримінального провадження будь-яких даних які свідчать, що старшим групи прокурорівбуло узгоджено (надано доручення або вказівка) прийняття прокурором ОСОБА_10 такого процесуального рішення якзатвердження обвинувального акту, то на переконання сторони захисту, такий акт незатверджений уповноваженим прокурором, а отже не відповідає вимогам ч. 3 ст. 291 КПК України.

Крім того, виклад фактичних обставин щодо конкретних дій ОСОБА_6 , які стороною обвинувачення кваліфіковані за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 , ч. 6 ст. 111-1 КК України зводяться до того, що він не пізніше липня 2022, достовірно знаючи про ведення рф агресивної війни та створення представниками держави-агресора окупаційної адміністрації, вирішив взаємодіяти з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Херсонської області шляхом здійснення господарської діяльності у співпраці з представниками держави-агресора та зареєстрував відповідно до умов законодавства рф підприємство ООО «ХЕРСОН РЕГИОН СТРОЙ», фактично керуючи вказаним підприємством, та надаючи послуги рекламного характеру, зокрема шляхом організації розміщення інформації проросійської тематики на білбордах у тимчасово окупованому місті Херсоні. Аналіз наведених фактичних обставин свідчить, про те, що в них відсутня конкретизація у яких саме діях винна особа і які дають підстави стороні обвинувачення вважати про наявність складу кримінального правопорушення. В той же час в обвинувальному акті, що направлений до суду, фактично одні і ті ж дії ОСОБА_6 кваліфіковані як різні склади кримінальних правопорушень, що враховуючи відсутність вказівок в обвинувальному акті на різні події, що відбулись у різний період виключає можливість реальної сукупності, і як наслідок, виключає можливість їх одночасного існування. Вказане свідчить, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті не визначена яка сама подія вважається кримінальним правопорушенням і як ця подія має бути кваліфікована за відповідною нормою КК України. Крім того, в обвинувальному акті не розкриті які саме дії слід вважати провадженням господарською діяльності та провадження інформаційної діяльності. Таким чином, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а отже не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Відповідно до даних обвинувального акту він складений слідчим 30.08.2023 та затверджений прокурором 30.08.2023, але його копія прокурором не була вручена 30.08.2023 обвинуваченому та його захиснику, що вказує на порушення вимог ч. 1 ст. 293 КПК України, що є додатковою підставою вважати що такий обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, просив суд його задовольнити.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, просив задовольнити клопотання про повернення обвинувального акта з підстав викладених у ньому.

Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання про повернення обвинувального акта з підстав його необґрунтованості, вважала, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, просила справу призначити до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до наступного.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування) ; 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Частиною 4 ст. 291 КПК України визначено, що до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Отже можна зробити висновок про те, що підставами для повернення обвинувального акту є його невідповідність саме зазначеним нормам, які розширеному тлумаченню не підлягають. У контексті викладеної вище норми можна зробити висновок про те, що саме на прокурора покладається обов`язок викладення фактичних обставин справи в тому об`ємі, який на переконання останнього був встановлений та доведений під час досудового розслідування.

Щодо не зазначення номеру кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.

Як вбачається з тексту обвинувального акта, прокурором дотримані вказані вимоги.

Доводи сторони захисту в цій частині зводяться до перевірки правомірності проведення слідчих та процесуальних дій у певному кримінальному провадженні, що має бути предметом оцінки судом на стадії судового розгляду та в жодному разі не може бути підставою для повернення обвинувального акта.

Щодо повноважень прокурора ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Аналізуючи кримінальний процесуальний закон в частині повноважень прокурора в окремому кримінальному провадженні, а також Наказ Офісу Генерального прокурора на який посилається сторона захисту, колегія суддів зазначає, що вищенаведеним не передбачена імперативна вимога прокурорів узгоджувати свої дії зі старшим групи прокурорів виключно у письмовому вигляді.

Більш того, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, твердження сторони захисту про затвердження обвинувального акта неуповноваженим прокурором за викладених в клопотанні обставинах є помилковими.

Щодо формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку сторони захисту, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним з огляду на певні не зазначені в ньому обставини, що унеможливить розгляд справи по суті. Разом з тим, такі доводи захисника мають характер оціночних суджень та зводяться до незгоди з висунутим прокурором обвинуваченням, що не може бути предметом розгляду судом на стадії підготовчого провадження, оскільки потребує наданні процесуальної оцінки доказам обвинувачення.

Вимоги до обвинувального акта, які викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України стосуються не змісту обвинувального акта, а його форми (реквізитів). Тобто, на стадії підготовчого провадження суд повинен переконатись у наявності в обвинувальному акті відомостей, зазначених в ч. 2 ст. 291 КПК України, без надання їм правової оцінки. Крім того, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність чи повноту визначення прокурором обсягу обвинувачення або зобов`язувати його змінювати, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Щодо обставин вручення обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акта, останній був затверджений прокурором 30.08.2023, при цьому в матеріалах справи наявні розписки ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про отримання ними 30.08.2023 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Тому твердження сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що повернення обвинувального акта у підготовчому судовому засіданні можливе виключно з підстав невідповідності вимогам цього Кодексу, для ухвалення такого рішення суд має встановити невідповідність форми чи змісту обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК.З метою недопущення порушення рівності сторін у кримінальному провадженні, суд перевіряє обвинувальний акт та повертає його для доопрацювання прокурору тільки у разі встановлення таких обставин, без усунення яких даний акт неможливо призначити до розгляду. Обвинувальний акт, в якому сформульовано обвинувачення щодо ОСОБА_6 містить відомості щодо встановлення фактичних обставин справи, відомості про особу, яка, на переконання сторони обвинувачення, вчинила правопорушення, узгоджено нормами кримінального закону з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого. Фактично стороною обвинувачення здійснено дії, які ними вважались необхідними, а тому посилання сторони захисту на відсутність обов`язкових елементів у обвинувальному акті, наявності неточностей, суперечливої інформації, що суттєво ускладнює його сприйняття, розуміння і кваліфіковану оцінку та, відповідно, порушує право на захист від звинувачень, можливо буде підтвердити або спростувати виключно під час дослідження доказів у ході судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини про які було зазначено захисником не можуть бути розцінені як беззаперечні для повернення обвинувального акту з розумінні вимог ст. 314 КПК України, а тому заявлене з цього приводу клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено «25» квітня 2025 року о 12 годині 00 хвилин.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3