Провадження № 1-кс/643/4362/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС з відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000019 від 08.01.2025 за ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю технік-механік, одруженого, працює друкарем у ФОП ОСОБА_7 , не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжений і діє на цей час.

ОСОБА_5 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_8 » з ідентифікатором - нікнеймом « ОСОБА_9 » у додатку для спілкування «Telegram», протягом 2022 та 2024 років виготовляв та поширював матеріали в яких, згідно висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, містяться заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, як виготовлення та поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації, розпочату у 2014 році, вчинені повторно.

05.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, вчиненого в період військового стану, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може застосувати спроб до переховування від органів досудового розслідування, у тому числі на території держави агресора, з метою уникнення покарання; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема інформацію з акаунтів у месенджерах, що призведе до втрати доказів та необхідності додаткових експертних досліджень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється шляхом протиправного розповсюдження відповідної інформації та матеріалів за допомогою месенджерів.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В суді прокурор підтримав клопотання.

ОСОБА_5 не заперечував обставин вчинення інкримінованого йому злочину, визнав вину в його вчиненні та зазначив, що діяв емоційно. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник, не спростовуючи обґрунтованість підозри, зазначив, що з погляду на особу підозрюваного, його вік, наявність міцних соціальних зв`язків, час вчинення злочинів та поведінку ОСОБА_5 після вчинення останнього епізоду та початку кримінального провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим заходом. Просив застосувати до підозрюваного домашній арешт, якого буде цілком достатньо для забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, про що останньому повідомлено 05.08.2025, та не спростовує належність, допустимість та достовірність доказів, покладених в обґрунтування підозри.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 даної статті вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є, крім іншого, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав у виді обґрунтованої підозри та трьох з п`яти перелічених у цій нормі ризиків.

Ризик переховування обґрунтовується стороною обвинувачення конкретним видом суспільно-небезпечного діяння, інкримінованого підозрюваному та тяжкістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується доступом, у разі застосування запобіжного заходу менш суворого ніж тримання під вартою, до застосунків та месенджерів і можливістю, враховуючи ідеологічні мотиви, вчинити подібні протиправні дії. Наявністю доступу до застосунків, акаунтів та месенджерів обґрунтовується й ризик знищення, переховування чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що наявність обґрунтованої підозри (п. 1), існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (п. 2), а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (п. 3) мають встановлюватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, тощо.

Щодо особи підозрюваного та доведеності перелічених стороною обвинувачення ризиків необхідно вказати, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання у м. Харкові, де мешкає разом з дружиною, працює друкарем у ФОП « ОСОБА_7 »

Оцінивши в сукупності всі обставини, взявши до уваги відомості, що характеризують особу підозрюваного, враховуючи кваліфікацію кримінальних правопорушень та конкретні обставини їх вчинення слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення достатньо обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також доведений ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, разом з тим ризики вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, а також знищення, переховування та спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не доведені.

Ризик переховування від органів досудового розслідування доводиться, насамперед, суворістю покарання, яке, за умови встановлення вини підозрюваного, передбачає позбавлення волі до 8 років, відсутністю будь-яких осіб на утриманні, інших соціальних чи цивільних обов`язків, що б могло утримати підозрюваного від переховування, тощо.

Разом з тим, ймовірність вчинення ОСОБА_5 іншого злочину спростовується як репутацією останнього, відсутністю судимостей чи фактів притягнення до кримінальної відповідальності в минулому, що, враховуючи вік підозрюваного, свідчить про відсутність схильності до протиправної поведінки, так і правомірною поведінкою протягом останніх семи місяців після вчинення другого епізоду злочинної діяльності та після початку досудового розслідування.

Крім того, факт кримінального переслідування та процесуальний статус підозрюваного, який покладає суттєві обмеження та обов`язки на ОСОБА_5 , є достатнім стримуючим фактором для останнього від вчинення злочинів у майбутньому.

Реалізація ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є неможливою, так як протягом розслідування органом досудового розслідування вилучено, зафіксовано у відповідних процесуальних документах та досліджено експертним шляхом письмові та речові докази, які зберігаються у сторони обвинувачення, що виключає їх знищення, спотворення чи переховування підозрюваним. Зміна відповідних доказів за допомогою віддаленого доступу з погляду на їх фіксування та дослідження унеможливлює визнання таких доказів недостатніми, неналежними чи недопустимими на наступних стадіях кримінального провадження.

Частина 4 ст. 194 КПК України вказує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З погляду на викладене, враховуючи, що тяжкість передбаченого покарання не може бути єдиною та достатньою передумовою для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, не дивлячись на суттєвість цього елементу під час визначення наявності чи відсутності ризику переховування, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вбачає можливість застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Діюче кримінально-процесуальне законодавство не містить вимог, які б перешкоджали застосуванню до осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 КК України, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З погляду на викладене, слідчий суддя вважає, що доведеність лише одного з перелічених в ст. 177 КПК України ризиків у цьому кримінальному провадженні дає можливість для застосування до підозрюваного альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, яким, враховуючи особу підозрюваного, його вік, процесуальну поведінку та інші перелічені вище обставини може бути домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000019 від 08.01.2025 за ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

-заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 до 07:00.

-заборони залишати межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування.

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, тобто до 05.10.2025 і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 08.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1