Провадження № 1-кп/643/867/25
Справа № 643/8472/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000171, внесеного до ЄРДР від 31.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.12.2014 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненому від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік;

29.06.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільнено 11.09.2018 року з Первомайської ВК Харківської області

(№117) умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 7 місяців 2 дні;

14.05.2019 року Комінтерновським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, звільнено 16.08.2022 року з Темнівської ВК Харківської області (№100) по відбуттю строку покарання;

29.06.2023 Московським районним судом м. Харкова за ст.395 КК України до арешту строком 3 місяці, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2024 року замінено на покарання у виді пробаційного нагляду строком 6 місяців,

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений.

27.03.2025 близько 16:00 години, точний час судом не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на зупинці громадського транспорту біля будинку 45, по вулиці Валентинівській, у м. Харкові, де, зустрів малознайому йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка під`їхала до нього на електросамокаті Segway-Ninebot F2E Plus, Dark Grey/Orange, серійний номер NAGJA2404Z1049, що їй належить, та в цей момент, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме електросамокатом Segway-Ninebot F2E Plus, Dark Grey/Orange, серійний номер NAGJA2404Z1049.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 шляхом обману, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та, бажаючи діяти саме таким чином, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, під приводом покататись, попросив у ОСОБА_5 електросамокат Segway-Ninebot F2E Plus, Dark Grey/Orange, серійний номер NAGJA2404Z1049, та сказав, що поверне його, через декілька хвилин.

В свою чергу, ОСОБА_5 , будучи помилково впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_4 , добровільно передала ОСОБА_4 свій електросамокат Segway-Ninebot F2E Plus, Dark Grey/Orange, серійний номер NAGJA2404Z1049, вартістю, згідно висновку експерта, 22628 грн. 70 коп., та зарядний пристрій від нього, який матеріальної цінності не становить для потерпілої.

ОСОБА_4 , отримавши шляхом обману від ОСОБА_5 електросамокат Segway-Ninebot F2E Plus, Dark Grey/Orange, серійний номер NAGJA2404Z1049, та зарядний пристрій до нього, не маючи наміру повертати його, від`їхав від ОСОБА_5 , та, впевнившись, що він зник з поля зору ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним самокатом, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 , на суму 22628 грн. 70 коп.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 К`К України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

ІІ. Позиція обвинуваченого

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов визнав у повному обсязі.

Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.

Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ч. ст. 263 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому, суд виходить з того, що злочин, вчинений обвинуваченим, не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

IV. Призначення покарання.

Дані про особу обвинуваченого.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що обвинувачений громадянин України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Застосовне законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Мотиви призначення покарання.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавленням волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71,72 КК України визначити остаточне покарання у виді 2 роки 2 місяці позбавлення волі, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Московським районним судом м. Харкова від 29.06.2023 за ст. 395 КК України до арешту строком 3 місяці, що замінено на покарання у виді пробаційного нагляду строком 6 місяців ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2024 року.

Обвинувачений висловив позицію щодо призначення меншого покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 у справі № 643/5550/23 провадження № 1-кп/643/452/2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2024 року у справі 639/1783/24 провадження № 1-в/639/97/24, клопотання начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» задоволено, замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 року у виді 3 місяців арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 6 місяців.

На підставі ст. 59-1 КК України встановлено ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно відповіді Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 15.05.2025 № 24/23/2302-25, ОСОБА_4 , якому відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2024 замінено невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 у виді 3 місяців арешту на покарання у виді 6 місяців пробаційного нагляду, за вищезазначеною ухвалою на обліку Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не перебував та не перебуває.

Відтак, при призначенні судом покарання у цьому кримінальному провадженні, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

V. Питання щодо цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій стороні ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на суму 22627,70 грн. а також, завдано моральної шкоди, яка оцінюється стороною у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову у повному обсязі.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 10 місяців.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України ОСОБА_4 приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 за ст. 395 КК України до арешту строком 3 місяці, що замінено на покарання у виді пробаційного нагляду строком 6 місяців ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2024 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Початок відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 22628 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять вісім) гривень 70 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, та 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1