справа № 361/389/25
провадження № 1-кп/361/8/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002608 від 15.11.2024, який надійшов з Броварської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семиполки Броварського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, не заміжньої, утриманців не має, офіційно не працевлаштованої, інвалідності не має, раніше судима 02.08.2023 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченій ОСОБА_4 з посиланням на продовження існування та не зменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою забезпечення виконання останньою покладених на неї обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від суду враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 7 до 10 років позбавлення волі) з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття на виклики, що може позбавити суд можливості розглянути справу в розумні строки; може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи скоєння обвинуваченою тяжкого злочину в період іспитового строку. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможу запобігти заявленим ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, її позицію підтримала захисник адвокат ОСОБА_5 , яка висловила при цьому про свою незгоду із існуванням всіх заявлених прокурором ризиків.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до наступних висновків.

Ухвалою суду від 25.02.2025 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів по 25.04.2025 включно.

Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частинами І та 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляд тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При продовженні запобіжного заходу, суд враховує наявні матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою.

У відповідності з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд, на підставі наданих матеріалів, оцінює всі обставини у їх сукупності, у тому числі: дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше судима за ч. 1 ст. 121 КК України, обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину під час іспитового строку, не заміжня, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не працевлаштована, а отже не має постійного джерела доходів, що свідчить про можливість залишення останньою в будь-який момент фактичного місця проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду.

Обставини, що обґрунтовують наявність ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставини, що перешкоджають їх уникнути без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може не з`являтися на судові виклики та вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я осіб, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зазначене породжує обґрунтовані ризики, що обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою, здатна повторити такі ж кримінальні дії, оскільки не володіє достатнім рівнем самоконтролю.

В той же час суд приймає до уваги, що судове слідство (з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами) на даний час не закінчено, зокрема, не досліджені в судовому засіданні письмові докази, не допитана обвинувачена, та вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченій.

Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та залишились незмінними.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, на даному етапі судового розгляду не зможуть запобігти зазначеним ризикам з наступних причин: особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не доцільно застосувати враховуючи наявні ризики та тяжкість вчиненого; особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за обвинувачену; заставу не можливо застосувати, оскільки відповідної заяви від обвинуваченої чи інших осіб про можливість сплати відповідної суми грошових коштів, в якості застави, не надходило; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить попередження вказаним ризикам.

При цьому, вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується остання.

За практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров'я.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючим ризикам, а отже суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд не визначає розмір застави, оскільки дане кримінальне провадження щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 291, 314-316, 371, 372 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 21.06.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1