Справа №333/5423/23
Провадження №1-кс/333/1558/25
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи НПВПК у КП СТУ ДБР ЗОП ОСОБА_4 і слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000350 від 06.03.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із скаргою на бездіяльність службової особи НПВПК у КП СТУ ДБР ЗОП ОСОБА_4 і слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000350 від 06.03.2023 року, в якій просить прийняти скаргу-350-1 від 21.04.2025 року до розгляду щодо бездіяльності за ч. 1, 2 ст. 55 КПК України службової особи НПВПК у КП СТУ ДБР ЗОП ОСОБА_4 задовольнити та визнати неправомірними; зобов`язати НПВПК у КП СТУ ДБР ЗОП ОСОБА_4 надати копію витягу з ЄРДР створено у початку провадження кримінальної справи №0000350 від 06.03.2023 року з вказівкою прізвищ слідчих та прокурорів; зобов`язати слідчого ДСВ СУ ТУ ДБР м. Мелітополь ОСОБА_5 виконати інші необхідні слідчі дії згідно з ч. 1, 2 ст. 55 та 56 КПК України.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у скарзі заявив клопотання про розгляд скарги за його відсутністю з причин пандемії, оголошення воєнного стану і того що він є людиною похилого віку і має погіршення самопочуття.

Старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_6 і прокурор відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , будучи повідомленими судом своєчасно і належним чином про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті.

До суду були надані матеріали кримінального провадження №0000350 від 06.03.2023 року.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження №0000350 від 06.03.2023 року, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України, передбачено види рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть оскаржуватись під час досудового розслідування, а також визначено коло суб`єктів, які можуть подавати слідчому судді такі скарги.

Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та будь-які виключення щодо розгляду таких скарг - не допускаються.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. (Лист ВССУ від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Відповідно ст.50 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно зі ст. 60 КПК України заявником у кримінальному провадженні є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому доводи ОСОБА_3 про наявність у нього процесуального статусу потерпілого, без документального підтвердження, не свідчить про надання останньому такого статусу в розумінні ч. 2 ст. 55 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_3 має статус заявника.

Крім того, аналіз змісту ч. 5 ст. 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні.

Відповідно до вимог ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, чинний КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого приймати замість останніх осіб будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, зокрема, допитати особу в якості потерпілої, вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 року.

Також статтею 60 КПК України визначено перелік прав, якими наділений заявник у кримінальному провадженні, зокрема право отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з матеріалами кримінального провадження №0000350 від 06.03.2023 року ОСОБА_3 неодноразово направлялися витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000350 від 06.03.2023 року, зокрема, прокурором відділу Офісу Генерального прокурора за вих.№31/5-328ВИХ-23 від 07.03.2023 року, слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Запоріжжі) ОСОБА_8 за вих.№17-02-372/СВ від 24.03.2023 року після отримання матеріалів кримінального провадження за підслідністю. При цьому вимогами КПК України не передбачено направлення такого витягу з рекомендованим повідомленням.

Також до скарги ОСОБА_3 як додаток додано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000350 від 06.03.2023 року із зазначенням прізвищ слідчих, які здійснюють досудове розслідування, і прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво. Таким чином, твердження скаржника про те, що йому не направлялася копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не відповідає дійсності.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 40, 50, 55, 60, 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи НПВПК у КП СТУ ДБР ЗОП ОСОБА_4 і слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000350 від 06.03.2023 року відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1