Справа №523/8956/25
Провадження №1-кс/523/5061/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000127 від 20.02.2025 року про застосуваження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м. Бірюсінськ Іркутської області рф, громадянки України, яка має середню освіту, працює ФОП « ОСОБА_8 », салон краси «російський стиль», фахівець з манікюру, зі слів інвалід 3-ї групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 20.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 .

Відповідно до даного клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи обізнаною про введення воєнного стану на території України, який неодноразово продовжувався та діє понині, керуючись ідеологічним мотивом та маючи проросійські погляди, за власною ініціативою та переконанням, у невстановлений досудовим слідством час та при невстановлених слідством обставинах, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України з використанням кросплатформеної системи миттєвого обміну повідомленнями з функціями обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями, а також стікерами, фотографіями і файлами різних форматів «Telegram» почала спілкування з невстановленою досудовим розслідування особою, з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, в користуванні якої перебував контактний номер телефону російського стільникова оператора НОМЕР_1 записаного під ніком « ОСОБА_9 ».

При цьому на запропоноване невстановленим представником спеціальних служб Російської Федерації співробітництво, що буде полягати у зборі інформації, з`ясуванні місць розташування, кількості засобів протиповітряної оборони, фактів залучення іноземних військових, місць проживання військових, надання координат військових об`єктів, ангарів, місць вчинення ракетно - бомбових ударів ОСОБА_6 , ігноруючи свій громадянський обов`язок, передбачений Конституцією України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно з усвідомленням негативних наслідків своїх дій та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності погодилась.

Далі ОСОБА_6 діючи умисно з метою реалізації злочинного задуму, направленого на збирання та передачу до спеціальних служб Російської Федерації, маючи особисті погляди, що нібито Одеса є російським містом, яку необхідно звільнити від українців, очікуючи перемоги росії у війні, почата відвідувати можливі місця розташування військових та техніки розташованих на території м. Одеси та у період з 05.05.2025 по 24.07.2025 переслідуючи мету завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, та використовуючи належний їй мобільний телефон моделі «Samsung» імеі 1: НОМЕР_2 , імеі2 : НОМЕР_3 з сім картою оператора зв`язку НОМЕР_4 надавала, невстановленій досудовим розслідування особі в користуванні якої перебуває контактний номер телефону російського стільникова оператора НОМЕР_1 записаного під ніком « ОСОБА_9 » шляхом надіслання повідомлень інформацію, що наявності та видів об`єктів ППО, місця будування військового ангару, розміщення військовослужбовців, місць проведення, мети, кількості учасників мітингів та у тому числі остання надіслала координати (локацію), що у відкритому доступі не розміщувались, передача яких представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України може завдати значної шкоди, а саме:

- 13.07.2023 о 22 год. 54 хв. ОСОБА_6 надіслана скріншоту з додатку «Google Maps» з наявною геолокації у вигляді, координат 46.413557,30.705091 та пояснювальним написом «Школьный».

- 13.07.2023 о 23 год. 47 хв. ОСОБА_6 надіслана скріншоту з додатку «Google Maps» з наявною геолокації у вигляді, координат 46.409162,30.705996 з пояснювальним написом «Одесский авиационный завод».

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 13.07.2025 за географічними координатами надісланими ОСОБА_6 координат 46.413557,30.705091 та пояснювальним написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташовувався пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 авіаційна комендатура ПвК « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») з відповідною інфраструктурою.

Щодо повідомлення надісланого ОСОБА_6 13.07.2023 о 23 год. 47 хв. у вигляді, координат 46.409162,30.705996 з пояснювальним написом «Одесский авиационный завод» то на зазначений період часу у радіусі 200 м від зазначених нею координат розташовувалось тимчасове місце розташування окремих підрозділів військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 авіаційна комендатура Пвк « ІНФОРМАЦІЯ_4 »).

Так, за надісланими ОСОБА_6 координатами картографічного вебсервісу «Google Maps» при візуальному спостереженні на місцевості можливо ідентифікувати розташування підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх вогневі/укріплені позиції.

Розголошення та передача представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, вказаних відомостей про розташування позицій підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань створених для охорони і оборони Одеської області від підрозділів країни-агресора російської федерації може завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У відкритому доступі інформація щодо розташування підрозділів ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх укріплених /вогневих позицій Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами за зазначеними координатами не розміщувалась.

07.08.2025 громадянку України ОСОБА_6 у порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, у той же день ОСОБА_6 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- повідомленнями працівників представництва внутрішньої безпеки ( з дислокацією в м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ про вчинення громадянкою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України від 28.07.2025;

- протоколом за результатами проведених НСРД від 24.07.2025;

- відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.07.2025, згідно якого за наданими ОСОБА_6 координатами розташовувався пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 авіаційна комендатура ПвК « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») з відповідною інфраструктурою та тимчасове місце розташування окремих підрозділів військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 авіаційна комендатура Пвк « ІНФОРМАЦІЯ_4 »). Розголошення та передача представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, вказаних відомостей про розташування позицій підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань створених для охорони і оборони Одеської області від підрозділів країни-агресора російської федерації може завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. Визначена інформація у відкритому доступі не розміщувалась.

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 07.08.2025 під час якого був виявлений та вилучений належний останній мобільний телефон, що містить переписку щодо спілкування з представника рф;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, зазначивши при цьому, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою.

Захисник та підозрювана заперечували проти клопотання, вважали, що ризики прокурором не доведені, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того пояснили, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштована, а також має ряд хронічних захворювань, які потребують переодичного прийому лікарських препаратів та певної дієти.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує ризики передбачені ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України, передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі), той факт, що підозрювана раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Фокс Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 (п. 32 справи), а також рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив (п. 175 справи), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваній є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій.

При цьому, КПК України, не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

Переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років.

Так, ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорозької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваної у вигляді її можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені.

Застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, може надати можливість підозрюваній вчинити зазначені дії з такими речами у кримінальному провадженні, з огляду на викладені обставини.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Враховуючи викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваною на таких осіб.

Таким чином, не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками, ОСОБА_6 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Стосовно вказаного ризику (як підстави застосування запобіжного заходу, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК), слід зауважити, що застосування запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Взявши до уваги вище викладене, можна дійти висновку, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, це не забезпечить виконання нею як підозрюваною, а в майбутньому, вірогідно, й обвинуваченою, покладених на неї ст. 42 Кримінального процесуального кодексу процесуальних обов`язків, та вона матиме змогу вчиняти інші злочини.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати такі обставини:

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Наявність же ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу, означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Вказані дані, у своїй сукупності, свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 437 - 442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 - 442-1 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 05.10.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 05.10.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1