Номер провадження:1-кп/521/1602/25
У Х В А Л А

18 серпня 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої передбачаються застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.02.2025 року за № 0000256, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно ОСОБА_4 , якому інкримінується вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, станом на день проведення судового засідання не змінились.

Адвокат ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу заперечував, зазначив, що ризики є безпідставними, а його підзахисний потребує спеціального лікування. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки

ОСОБА_4 підтримав думку адвоката.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора, усне клопотання захисника, думку учасників кримінального провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

До них, згідно статті 131 КПК України, віднесені запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим у статті 177КПК України ризикам.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності стороною обвинувачення належними доказами існування вказаних ризиків, то суд вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення останнім зазначених дій.

Згідно з частиною 1 статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку обвинуваченого.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука заснована на довірі поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Тобто особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Разом з тим, стороною захисту таких доказів суду не надано. Захисником заявлено таке усне клопотання, без зазначення анкетних даних кому конкретно потрібно передати на поруки ОСОБА_4 .. Будь яких заяв від осіб, що мають намір стати поручителями, іх письмового зобов`язання до суду також не надходило.

У зв`язку з викладеним дане клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 5 рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, У справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Судом встановлено, що головними ризиками, які на думку суду продовжують існувати щодо особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у вказаному кримінальному провадженні є можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше суспільно небезпечне діяння. Обґрунтованість підозри, яка є підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимагає раціональних підстав, так би мовити об`єктивних доказів, які б змогли переконати незалежного спостерігача: по-перше у тому, що вони існують, а по-друге, що вони підтверджують обставини суспільно небезпечного діяння. Суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором під час судового засідання, достатньо у цій стадії процесу, для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного суспільно небезпечного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих діянь.

Оскільки всі докази досліджуються судом безпосередньо, у випадку не забезпечення належної поведінки особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, існують певні ризики впливу на повноту чи достовірність усних доказів у вказаному провадженні, які до дослідження їх судом можуть бути змінені та/або спотворені, що безумовно вплине на повноту та об`єктивність судового розгляду.

Обставини суспільно небезпечного діяння викладені в клопотанні прокурора, поведінка ОСОБА_4 під час вчинення таких дій та після їх вчинення (перебував у розшуку під час досудового розслідування), соціальні зв`язки в місті Одесі (неодружений, не має утриманців), відсутність постійного місця мешкання в місті Одесі, вік та стан здоров`я особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру (відомостей про неможливість утримання під вартою, суду в судовому засіданні не надано), відсутність стабільного заробітку ( не працевлаштований), свідчать про необхідність застосування певних заходів забезпечення кримінального провадження, які будуть адекватними порушеному праву.

Окрім того, суду стороною захисту не надано відомостей про те, що ОСОБА_4 у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який не буде переховуватись від суду та не вчинить інших суспільно небезпечних діянь. Вказані гарантії є необхідною умовою зміни запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначені ризики виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що існують відповідні та достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, суд, вважає за необхідне визначений раніше розмір застави, який складає 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи, залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 197, 217, 219,284,290, 331, 369-372, 392, КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою вДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 16.10.2025 р. включно.

Залишити без змін раніше визначений розмір застави ОСОБА_4 для забезпечення виконання ним обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

ОСОБА_4 з дня обрання запобіжного заходу може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому або прокурору.

За умови внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ст. 194 КПК України будуть покладені обов`язки: не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1