Справа № 452/1946/25
Провадження № 1-кп/452/343/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000396 від 13.03.2025 р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце народження м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, місце проживання АДРЕСА_1 , з вищою освітою, німця, громадянина Федеративної Республіки Німеччина, посвідка на місце постійного проживання від 02.04.2019 року, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

встановив

ОСОБА_7 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.01.2025, на території Харківської області, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, придбав 22 пістолетних патрона кал. 9 мм (9х19мм) до пістолета Парабелум (Люгер), які згідно висновку експертизи є боєприпасами призначеними до стрільби з нарізної вогнепальної зброї та є придатними для стрільби, а також 1 гранату Ф-1 та 2 запали типу УЗРГМ-2, які згідно висновку експерта у конструкційному поєднанні є осколковими оборонними ручними гранатами промислового виготовлення, які відносять до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху.

Після цього, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання вказаних бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та відсутність дозволу, передбаченого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної,холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, перемістив їх по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де і зберігав, та тим самим незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив незаконне поводження з бойовими припасами, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, згідно ст.63 Конституції України, відмовився давати пояснення, однак повністю підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені в обвинуваченні.

Отримавши ствердження обвинуваченої, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному поводженні з бойовими припасами, тобто у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України є вірною.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує особу обвинуваченого, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, скоїв тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що така міра покарання відповідає особі обвинуваченого та є достатньою для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 9 948 грн. 75 коп. за проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь Держави.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно ст.76 ч.1 п.1 та п.2 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати частково арешт на майно, а саме на: невідомий предмет візуально схожий на гранату типу Ф-1; два невідомих предмети візуально схожі на підривач типу УЗРГМ; невідомий предмет візуально схожий на автомат типу АК-47; невідомі предмети в кількості 22 штуки, візуально схожі на патрони до вогнепальної зброї, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17 січня 2025 року.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, а саме :

-предмет візуально схожий на автомат типу АК-47 з маркуванням в рамі НОМЕР_2 , який згідно висновку експертизи не являється вогнепальною зброєю та не придатний до стрільби повернути власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-пістолетні патрони 9 мм (9х19мм) до пістолету Парабелум (люгер), які є боєприпасами; залишки запалів ручних гранат типу УЗРГМ-2 (2 од.) та корпусу гранати типу Ф-1 знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 9 948 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 75 коп. за проведення судових експертиз - стягнути з ОСОБА_6 в користь Держави.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя