Справа № 331/2371/25
Провадження № 1-кс/331/972/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 23.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 23.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України, про арешт майна.

У вказаному клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме на: GPS-трекер GF-07 №333 у коробці кремового кольору; мобільні телефони Xiaomi M1808 D2T6 та IPHONE; предмети, зовні схожі на грошові кошти, у сумі 29670 грн.; реєстраційний документ та ключ до автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 23.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що не пізніше січня 2025 року мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими під час досудового розслідування особами здійснює контрабанду таблеток, що містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, в особливо великому розмірі.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи достатні знання у аналогічній протиправній діяльності (обвинувальний акт за ч. 3 ст. 311 КК України слухається в Дніпровському районному суді м. Запоріжжя), організував стійке ієрархічне об`єднання із епізодичним залучення співучасників, які усвідомлювали діяльність інших співучасників крім них, але не знали їх через жорсткі заходи конспірації та приховування злочину ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 розробив злочинний план, який полягав у вчиненні кожним співучасником своєї ролі, без розшифрування своїх даних для інших, крім ОСОБА_4 співучасників, та в той же час усвідомлення їх наявності, що охоплював протиправну діяльність співучасників на території України та Республіки Польща, а також фактичну відсутність спілкування між співучасниками особисто, без участі ОСОБА_4 .

З метою отримання прекурсору псевдоефедрину злочинна група, діючи під загальним керівництвом ОСОБА_4 , а саме: та частина співучасників, які знаходяться на території Республіки Польща, придбають у місцевих аптеках у невеликих кількостях з метою приховуванням загальної мети, не порушуючи при цьому місцевий Закон, що дозволяє придбання 1 блістера медичного препарату «Акатар» та/або «Цирус» в місцевих аптеках, що знаходяться на території м. Познань Республіки Польща, після чого попередньо придбані лікарські засоби акумулюються у невстановленому на теперішній час місці на території м. Познань Республіки Польща та у невстановлений спосіб та невстановленими особами приховуються у продуктах харчування та собачому кормі у спосіб, що виключає візуальне виявлення таблеток під час проходження митного контролю.

У подальшому контрабандне переміщення прекурсору псевдоефедрину в особливо великих розмірах з приховуванням від митного контролю здійснюється у посилках, які відправляють громадяни України, які на теперішній час проживають на території Республіки Польща, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи із м. Познань Республіки Польща, міжнародним автобусним сполученням «Кошалін - Запоріжжя», які в м. Запоріжжі отримує безпосередньо гр. ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_4 здійснює фасування вказаного прекурсору у спеціальні пластикові ємкості та в подальшому самостійно, а також через ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснює пересилання вказаного прекурсору до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з метою виробництва останніми психотропної речовини «метамфетамін» та подальшого його збуту на території України.

Окрім цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюють збут вказаного прекурсору іншим особам на території України, які не входять до їх злочинної організації.

Поміж тим, після отримання ОСОБА_4 вказаного прекурсора псевдоефедрину останній здійснює його збут та пересилання по території України через телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та з використанням мережі національного поштового перевізника ТОВ «Нова пошта», при цьому використовує змінені анкетні данні та під час відправлень користується різними сім-картками та в деяких випадках з метою дотримання заходів конспірації використовує імена підставних осіб.

У подальшому з використанням прекурсору - псевдоефедрину, придбаного на території Республіки Польща, контрабандним способом перевезеного та збутого за вище вказаних обставин та вище вказаними особами, ОСОБА_12 , діючи спільно із невстановленою на теперішній час особою, перебуваючи у м. Кривий Ріг, Україна, та ОСОБА_14 , діючи спільно із невстановленою на теперішній час особою, перебуваючи у м. Покровськ, Україна, використовуючи методи хімічного синтезу, в кустарних умовах здійснюють виготовлення психотропної речовини «метамфетамін» та здійснюють його подальший збут по території України.

У результаті, ОСОБА_4 спільно із зазначеними особами у період не пізніше 19.01.2025 по теперішній час вчинили понад 20 тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із контрабандою, незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом прекурсору та психотропної речовини в особливо великому розмірі.

13.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя проведено обшук автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_4 у своїй протиправній діяльності, під час проведення якого вилучено предмети, які мають вагоме значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме: GPS-трекер GF-07 №333 у коробці кремового кольору; мобільні телефони Xiaomi M1808 D2T6 та IPHONE; предмети, зовні схожі на грошові кошти, у сумі 29670 грн.; реєстраційний документ та ключ до автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 13.05.2025 вказані предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, проведення судової комп`ютерної технічної експертизи, за твердженням слідчого, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені під час проведення обшуку речі, які згідно зі ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав до суду заяву, у якій просив клопотання про арешт майна розглянути за його відсутності та задовольнити його.

Зважаючи на клопотання слідчого, власник тимчасово вилученого майна у судове засідання не викликався. У зв`язку з цим розгляд клопотання проводиться за його відсутності, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Із долучених до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 23.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України.

Із копії протоколу обшуку від 13 травня 2025 року вбачається, що під час проведення обшуку автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_4 та який належить на праві власності ОСОБА_5 , у присутності понятих були знайдені та вилучені: GPS-трекер GF-07 №333 у коробці кремового кольору; мобільні телефони Xiaomi M1808 D2T6 та IPHONE; предмети, зовні схожі на грошові кошти, у сумі 29670 грн.; реєстраційний документ та ключ до автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення обшуку13 травня 2025 року автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_4 , яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому з метою забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення на них має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.05.2025 під час обшуку автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме: на GPS-трекер GF-07 №333 у коробці кремового кольору; мобільні телефони Xiaomi M1808 D2T6 та IPHONE; предмети, зовні схожі на грошові кошти, у сумі 29670 грн.; реєстраційний документ та ключ до автомобіля марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_16