НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2025 року ЄУ № 322/451/25 (Провадження № 1-кс/322/124/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю скаржника ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність працівників відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його депутатським зверненням від 31.03.2025 (вх. №901 Д, ЄО №1157 від 31.03.2025),

встановив:

07.04.2025 депутат Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою.

Зі змісту скарги випливає, що суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С. з порушенням закону розглянув і виніс рішення у справі про адміністративне правопорушення щодо голови Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_2 за ч.ч.1, 2 ст.172-2 КУпАП. Про ці, а також ряд інших обставин він вказав у депутатському зверненні від 31.03.2025, яке він просив внести до ЄРДР.

Натомість працівники відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області його звернення від 31.03.2025 до ЄРДР не внесли.

Скаржник просив визнати бездіяльність працівників ВнП №3, щодо проведення перевірки за його зверненням, повідомленням про злочин від 31.03.2025 незаконною і зобов`язати працівників ВнП №3 його звернення повідомлення про злочин від 31.03.2025 внести до ЄРДР, провести досудове розслідування за ним.

Ухвалою слідчого судді від 07.04.2025 відкрито провадження за скаргою. Витребувано матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_1 від 31.02.2025.

ВнП №3 надало відповідь слідчому судді, що матеріали за депутатським зверненням ОСОБА_1 від 31.03.2025 направлені до ТУ ДБР у м. Мелітополі.

ТУ ДБР у м. Мелітополі на запит слідчого судді надано відповідь зі змісту якої випливає, що підстави для внесення відомостей в ЄРДР за депутатським зверненням ОСОБА_1 від 31.03.2025, відсутні.

За клопотанням ОСОБА_1 до матеріалів даного провадження була долучена копія його депутатського звернення від 31.03.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи скарги просив її задовольнити, вважав за можливе розглянути скаргу по суті без витребування з ТУ ДБР у м. Мелітополі усіх матеріалів за його зверненням.

Представник ВнП №3, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відсутність в судовому засіданні представника ВнП №3, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, оцінивши та дослідивши скаргу і доводи якими вона обґрунтовується, вивчивши матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Зі змісту листа ВнП №3 від 01.04.2025 №2232/72/01-2025 випливало, що депутатське звернення ОСОБА_1 від 31.03.2025 було зареєстровано в ЄО №1157 і впродовж 24 годин після надходження до ВнП №3 направлено до ТУ ДБР у м. Мелітополь.

Вказане хоча і прямо не передбачено вимогами КПК України, втім і не суперечить їм. До того ж таке рішення є цілком логічним та обґрунтованим з огляду на те, що у депутатському зверненні йшлося про незаконні на думку заявника дії судді, що є підслідністю саме ДБР.

В подальшому посадовими особами ТУ ДБР у м. Мелітополі дана оцінка депутатському зверненню ОСОБА_1 і зроблено висновок про відсутність підстав для внесення відомостей в ЄРДР, про що заявника повідомлено листом №5-дз/25/17-1-5/25 від 15.04.2025.

На переконання слідчого судді, ключовою метою оскарження відповідно вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України, у цьому випадку, виступає не те, яким органом чи посадовою особою не внесено відомості до ЄРДР, а сам факт бездіяльності, тому предмет оскарження бездіяльності ВнП №3 перестав існувати вже на стадії направлення депутатського звернення до ТУ ДБР у м. Мелітополі, оскільки посадовими особами саме цього органу мало ухвалюватися відповідне рішення (внесення чи не внесення відомостей до ЄРДР), тому скарга мала бути подана слідчому судді того суду в територіальної юрисдикції якого знаходиться ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Водночас, з огляду на те, що діючим КПК України не визначено чіткого механізму дій слідчого судді у подібних випадках (після відкриття провадження за скаргою встановлено, що предмет оскарження фактично не підсудний слідчому судді даного суду) слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги по суті.

Встановлено (зокрема і за результатами розгляду скарг депутата ОСОБА_1 слідчим суддею в інших провадженнях), що 16.09.2024 до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області від депутата вказаної селищної ради ОСОБА_1 , надійшло 5 депутатських запитів, щодо винесення на сесію Новомиколаївської селищної ради таких питань як: щодо зменшення заробітної плати голови Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_2 та його працівникам; щодо вручення повісток голові Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_2 та його сину ОСОБА_3 , депутатам, працівникам Новомиколаївської селищної ради та 3 питання що стосуються військовослужбовців.

17 жовтня 2024 року відбулось засідання тридцятої позачергової сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Відповідно до протоколу тридцятої позачергової сесії 8 скликання Новомиколаївської селищної ради від 17.10.2024, на сесії були присутні 15 депутатів та селищний голова. Серед інших питань, від депутата Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_1 , надійшла пропозиція доповнити порядок денний питаннями які вказані в його запитах та розглянути їх не на черговій сесії селищної ради, а на позачерговій, тридцятій сесії (цій) та доповнити питанням про недовіру селищному голові ОСОБА_2 . Вказана пропозиція була поставлена на голосування.

Відповідно до результатів поіменного голосування питання порядку денного тридцятої сесії Новомиколаївської селищної ради, участь у розгляді вказаного питання з подальшим голосуванням взяло 15 осіб, так: ОСОБА_1 проголосував у формі «за», ОСОБА_4 у формі «утримався», інші депутати, включаючи селищного голову ОСОБА_2 проголосували у формі «проти».

За фактом голосування селищним головою ОСОБА_2 по пропозиції депутата ОСОБА_1 про доповнення порядку денного запропонованими ним питаннями (зокрема і тими, які мали відношення і до самого ОСОБА_2 ), щодо голови ради ОСОБА_2 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№437, 438 від 26.12.2024 за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Вказані протоколи розглянуті суддею Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбековим С.С. в рамках справи ЄУ №322/2233/24 (Провадження №3/322/58/25). За результатами розгляду суддею винесена постанова від 19.02.2025, якою справа про адміністративне правопорушення за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2 , закрита у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч.1 ст.2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст.214 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже незважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч.5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Водночас, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, зокрема при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, натомість слідчий суддя відповідно до вимогам ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Саме для перевірки доводів депутата в контексті можливих незаконних дій судді та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, звернення депутата було направлено з ВнП №3 до ТУ ДБР у м. Мелітополі. Втім посадові особи вказаного правоохоронного органу підстав для внесення відомостей в ЄРДР не знайшли.

З таким рішенням також погоджується слідчий суддя адже депутатське звернення ОСОБА_1 від 31.03.2025 не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінальних правопорушень, не містить відомостей, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінального правопорушення серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень або проступків (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Водночас, доводи скаржника щодо вчинення згаданого ним кримінального правопорушення ґрунтуються на його припущеннях і суб`єктивній оцінці, яка випливає з переконання ОСОБА_1 в тому, що суддя Гасанбеков С.С. під час розгляду справи ЄУ №322/2233/24 допустив ряд порушень і 19.02.2025 виніс незаконну постанову.

Іншим обставинам, які також згадуються у скарзі і безпосередньо не стосуються питання про внесення відомостей в ЄРДР щодо судді, раніше вже надавалася оцінка, а саме: щодо 30-ї позачергової сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання в ухвалах слідчого судді ЄУ №322/1912/24 (Провадження №1-кс/322/231/24) від 08.11.2024 і ЄУ №322/1950/24 (Провадження №1-кс/322/233/24) від 19.11.2024, які набрали законної сили; щодо обставин в контексті відеофіксації сесій в ухвалі слідчого судді ЄУ №322/425/25 (Провадження №1-кс/322/116/25), яка не набрала законної сили; щодо кримінального провадження №0000015 в ухвалі слідчого судді ЄУ №322/426/25 (Провадження №1-кс/322/116/25), яка не набрала законної сили, тому слідчий вважає недоцільним повторно наводити відповідні мотиви у цьому судовому рішенні

Отже не оцінюючи обґрунтованість депутатського звернення ОСОБА_1 , на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що в ньому відсутні відомості, які свідчать або можуть свідчити про вчинення згаданого у скарзі кримінального правопорушення (ст.ст.28, 366 КК України), тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Крім цього слідчий суддя звертає увагу, що депутат ОСОБА_1 у скарзі на бездіяльність при висвітленні елементів складу кримінального правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної і суб`єктивної сторони) і вказівки про потерпілого, фактично змішує в одне кримінальне правопорушення елементи складу різних кримінальних правопорушень, зазначає про кримінальні правопорушення з кваліфікацією за ст.ст.28 (співучасть), 351 (перешкоджання діяльності депутата), 364 (зловживання владою або службовим становищем) КК України, хоча в резолютивній частині скарги просить внести до ЄРДР його депутатське звернення від 31.03.2025, у якому, в свою чергу, мова йшла про внесення до ЄРДР відомостей щодо судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 з кваліфікацією за ст.ст.28, 366 (співучасть, службове підроблення) КК України.

Керуючись ст.ст.214, 303, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність працівників ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його за його депутатським зверненням від 31.03.2025 (вх. №901 Д, ЄО №1157 від 31.03.2025), відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Р.О. Губанов