Справа № 550/733/25
Провадження № 1-кп/550/167/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду клопотання сторони захисту відносно зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 за № 0000501 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України

встановив:

На розгляді Чутівського районного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 за № № 0000501 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України

Захисник ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 за № 0000501.

В обґрунтування клопотання, вказував, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.01.2025 року у справі № 554/13950/24, до ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 150 прожиткових мінімумів, що становить 454200,00 грн. Вказане рішення залишено без змін Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.03.2025 року, за наслідками оскарження стороною обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, суд за клопотанням сторони захисту може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 у справі №523/6243/19 зазначив, що застава не є незмінним запобіжним заходом, і суд, оцінюючи поведінку підозрюваного, може замінити її на більш м`який захід зокрема, особисте зобов`язання.

Також постановою ККС ВС від 28.01.2021 у справі № 761/33926/19 підкреслено, що добросовісне виконання особою покладених на неї обов`язків є підставою для перегляду доцільності тримання під заставою.

Захисник вказував, що з моменту обрання застави ОСОБА_6 були сумлінно виконані всі покладені обов`язки у відповідності до ст.. 194 КПК України, зокрема:

?Вчасно з`являвся на виклики слідчого, прокурора та суду;

?Не порушував покладених процесуальних обмежень;

?Не відлучався із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?Утримувався від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

?Доклав зусиль до пошуку роботи у вигляді здійснення підприємницької діяльності та відповідної сплати податків до бюджету України;

?Здав на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україні;

Таким чином, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які обґрунтовували необхідність застосування застави, станом на 15.01.2025 року, через 7 календарних місяців, у серпні 2025 року суттєво зменшилися або відпали.

ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, на його утриманні перебуває матір похилого віку, яка має захворювання і за якою він здійснює постійний догляд. Раніше не судимий, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Також просить взяти до уваги надані захисником докази, які характеризують особу підозрюваного, а саме характеристику секретаря Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради, згідно з якою ОСОБА_6 , який є членом виконавчого комітету Скороходівської селищної ради, працює головою фермерського господарства, користується авторитетом серед колег по роботі, бере активну участь у громадському житті громади, характеризується позитивно, має позитивні відгуки та у спілкуванні з сусідами привітний, за характером урівноважений, а також характеристику старости Войнівського старостинського округу, відповідно до змісту якої ОСОБА_6 є постійним спонсором дошкільних та загально-освітніх закладів, культурно-організаційних заходів, які проходять на території сіл Войнівка та Сторожове, лікарі, являється одним із головних меценатів (спонсорів), які підтримують розвиток села. На звернення про допомогу реагує миттєво та надає допомогу. Зокрема, за власні кошти надавав фінансову допомогу для збудування Алеї Слави загиблим воїнам, односельчанам в с. Войнівка. З час своєї трудової діяльності проявив себе дисциплінованим, наполегливим, комунікабельним, має високі моральні та професійні якості, має повагу серед населення Войнівського старостинського округу.

У зв`язку з наведеним просить подане клопотання задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні 28 серпня 2025 року захисник ОСОБА_4 , подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та також зауважив, що на даний час відсутні ризики для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, а таму просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисників, вказав, що покладені зобов`язання виконував належно в повному обсязі.

Прокурор відносно задоволення клопотання заперечив. Вказавши, що на його думку ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу до підозрюваного не змінились, підозра є обґрунтованою, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання захисника, матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суддя приходить до наступного.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, таким чином, з огляду на покарання, яке може бути призначене ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд доходить до висновку про існування реальних ризиків того, що він може здійснити спроби переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також беручи до уваги що запобіжний захід не має становити надмірний тягар, а має бути пропорційним, що означає, те що обраний запобіжний захід має відповідати тяжкості злочину, не обмежувати права особи більше, ніж це не обхідно, та бути найменшим обмежувальним з усіх можливих заходів, що забезпечують досягнення мети запобігти ризикам вчинення нових злочинів або уникнення відповідальності.

Згідно з ч. 1ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, таким як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, або іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Суд зауважує, що відсутність, на даний час, фактів переховування обвинуваченим від суду чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

У даному випадку прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням на нього всіх процесуальних обов`язків відповідно до ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі "Клішин проти України" наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Суд вважає, що на даний час ризик переховування ОСОБА_6 від суду не зменшилися та продовжують існувати. Так, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_6 інкриміновано вчинення декількох кримінальних правопорушень, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна, яке в разі визнання обвинуваченого винуватим, як правило призначається до реального відбування без можливості застосування правил ст. 69, 75 КК України (пільгових інститутів призначення покарання), що саме по собі може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі "Ilijkov v. Bulgaria" (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Також суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, оскільки триває судове провадження, та свідки ще не допитані.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин суд вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, але й на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.

Разом з тим, стороною захисту не наведено нових обставин, які б свідчили про відсутність наявних ризиків.

Ураховуючи встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд дійшов висновку, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні є актуальними.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання суду, одним із факторів, які стимулюють обвинуваченого дотримуватись належної процесуальної поведінки, з урахуванням положень ч. 8 ст. 182 КПК України, є застосування до нього такого запобіжного заходу як застава у значному розмірі. Ураховуючи вказані обставини, більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання не зможе запобігти встановленим ризикам, а застосований захід у виді застави забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Наведене не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисту поруку, адже, на переконання суду, в повній мірі це не забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,179,182,372 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2025 за № 0000501.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29.08.2025.

Суддя ОСОБА_1