Справа № 159/5371/25
Провадження № 1-кп/159/531/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянув обвинувальний акт по кримінальному провадженню№ 0000886 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, с. Сереховичі, Ковельського району, Волинської обл., зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, судимого: 07.09.2021 Старовижівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.08.2024 на невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 10 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід: цілодобовий домашній арешт строком до 03.09.2025 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Детковичі Брестської області Республіки Білорусь, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_4 , судимий: 12.03.2020 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковельським міськрайонним судом Волинської області від 07.10.2019. Звільнений 12.12.2023 Маневицькою ВК Волинської області (№42) умовно достроково на 5 місяців 23 дні.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід: тримання під вартою строком до 31.08.2025 року,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурором заявлено клопотання про продовження до ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці, а ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду для уникнення покарання. Також обвинувачений перебуваючи на волі може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого. Тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків не може запобігти наведеним ризикам..

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду вказав, що грошей на заставу у нього не має, тому він не заперечує проти продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із носінням засобів контролю. Просив також визначити адресу домашнього арешту АДРЕСА_2 .

Захисник обвинуваченого підтримав позицію обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні суду вказав, що грошей на заставу у нього не має, проте просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_7 , вказала, що підстави для продовження запобіжного заходу відсутні. Захисник ОСОБА_8 , вказав, що підтримує позицію обвинуваченого.

Потерпілий вказав, що просить визначитись із запобіжним заходом на розсуд суду.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачених, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення містить інформацію, що вказує на те, що обвинувачені дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах могли вчинити інкриміноване їм правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_9 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість обвинуваченого встановлено, що останній не має сталих соціальних зв`язків, неодружений, на даний час не працевлаштований, розуміє наслідки своїх дій та покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому загрожує, а тому може вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, шляхом зміни свого фактичного місця проживання.

Щодо оцінки ризику впливу ОСОБА_9 на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, то суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений, зважаючи на міру покарання, перебуваючи на волі, може впливати на потерпілого, свідка та на іншого обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні з метою створення штучних доказів, спрямованих на переконання того, що ніякого правопорушення не вчиняв.

Щодо оцінки ризику вчинення ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень, то суд бере до уваги ту обставину, що наявні всі підстави вважати, що обвинувачений продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки, останній вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Крім того, на теперішній час обвинувачений утримується під вартою, відомостей що за станом здоров`я він не може утримуватись під вартою суду не надано. Запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе забезпечити такий вплив на свідків, оскільки він за своєю суттю, не може виключити такий вплив у тому числі за допомогою телекомунікаційних мереж. Отже за таких підстав запобіжний захід у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Особи які б могли поручитися за обвинуваченого відсутні.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у особливо тяжкому злочині, вже перебуває під вартою, суд вважає необхідним продовжити до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Разом із тим суд враховує позицію ЄСПЛ викладену у Рішенні Клеутін проти України від 23.06.2016р., та аналогічних Строган проти України та Ігнатов проти України, де зазначено, що триваюче тримання обвинуваченого під вартою, без розгляду питання застосування альтернативних запобіжних заходів є порушенням ч.3 ст.5 Конвенції.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та з урахуванням ризику втечі суд вважає достатнім визначити розмір застави в розмирі 302800,00 грн..

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приймає до уваги, що обвинувачений є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, дружина перебуває у стані вагітності, отже він має стійкий соціальний зв`язок. Як повідомив обвинувачений, грошей на заставу у нього не має. Застосований раніше запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту виявився дієвим та дозволив в достатній мірі контролювати поведінку обвинуваченого з метою запобігти ризику втечі, вчинення нових кримінальних правопорушень та спілкування із свідками. Разом із цим, суд враховує, що обвинувачений судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового особливо тяжкого злочину, за таких підстав без встановлення цілодобового спеціального контролю існує високий ризик його переховування від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тому особисте зобов`язання не може бути застосовано, особи які можуть поручиться за поведінку обвинуваченого відсутні, грошей на заставу він не має, отже за таких підстав є можливим та достатнім продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю та прибувати за кожною першою вимогою до суду.

Для досягнення дієвості мети застосування запобіжного заходу домашній арешт слід застосувати на строк 2 місяці.

Під час підготовчого судового засідання вирішено, що дане кримінальне провадження підлягає розгляду у Ковельському міськрайонному суді Волинської області, судовий розгляд буде здійснюватися у відкритому судовому засіданні, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, клопотань про затвердження угоди не надходило, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Обвинуваченим роз`яснено положення ч.2 ст.31 КПК України на право здійснювання розгляду справи колегіально судом у складі трьох суддів. Проте кожний з обвинувачених заявив, що бажає розгляд справи головуючим суддею одноособово.

Керуючись ст.. 176-178, 181, 184, 193, 194, 314-317 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 27.10.2025 року включно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною першою вимогою до суду; носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали в частині домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Продовжити до ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ Луцький слідчий ізолятор, строком до 25.10.2025 року включно.

Особами, визначеними ч. 2 ст.182 КПК України, у будь-який момент, може бути внесена застава в розмірі 302800,00 грн., з метою забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомити суд про адресу фактичного проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити заставодавцям, що у разі порушення ОСОБА_9 визначених обов`язків - застава звертається в дохід держави.

Зазначені обов`язки встановити на строк 2 місяці з моменту застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді застави.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України призначити до розгляду на 03.09.2025 року о 08:00 годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області розташованого за адресом: вул. Незалежності,15, м. Ковель, Волинська область.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, з викликом у судове засідання обвинуваченого, захисника, потерпілого, прокурора.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1