Справа № 357/4342/25
У Х В А Л А

26 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_4 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №0000774 від 29.03.2025,

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді даного з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000774 від 29.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, тобто по 30.06.2025 включно, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України враховані слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на даний час не зменшились та продовжують існувати, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 27.05.2025, а направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, у зв`язку із тим, що оскільки для завершення розслідування необхідно отримати висновки експертів по призначених судово-медичної криміналістичної, а також комплексної психолого-психіатричної, після надходження висновків експертів необхідно провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 30.06.2025.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , прийшли за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 та зайшли до кімнати де перебував останній. Перебуваючи у кімнаті, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розбудили ОСОБА_10 за запропонували останньому пройти з ним під приводом розмови на що ОСОБА_10 погодився. Вказані особи направились за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 про що повідомили ОСОБА_11 , однак останній сказав, що не бажає проводити час з останніми у зв`язку з чим між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник конфлікт та ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область правого плеча, після чого наніс ще один удар кулаком правої руки в область живота та під погрозою застосування фізичного насильства змусив ОСОБА_10 направитися з ними. В цей час, на фоні раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , виник умисел на заподіяння потерпілому сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненого з метою залякування останнього (катування).

В подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 прийшли за місцем проживання останнього та перебуваючи у приміщенні літньої що розташована на території приватного домоволодіння ОСОБА_8 висловлюючи погрози фізичною розправою в бік потерпілого ОСОБА_10 , примушував останнього до вживання алкогольних напоїв, а саме пива. ОСОБА_10 , сприйняв вказані погрози, як реальні, у зв`язку із чим побоюючись за своє життя та здоров`я, був змушений вжити алкогольні напої.

Далі, діючи із вказаним наміром, ОСОБА_8 , грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, діючи умисно, взяв у праву руку металеві манікюрні ножиці, схопив останнього лівою рукою за волосся, почав відрізати його, глузуючи при цьому із ОСОБА_10 . Також у вказаний момент, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, здійснювали відео фіксацію знущань ОСОБА_8 над ОСОБА_10 .

В подальшому, під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 вирішив вжити наркотичні засоби, а саме «канабіс», у зв`язку із чим дістав з-під столу у літній кухні пристрій для паління наркотичних засобів та «канабіс». Після цього, до вживання наркотичного засобу приєднався ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 в цей момент знаходячись поблизу ОСОБА_10 пропонував останньому вжити наркотичні засоби. Після відмови ОСОБА_10 на дану пропозицію, ОСОБА_8 взяв до рук ніж та висловлюючи погрози в бік ОСОБА_10 , примушував останнього до вищевказаних дій. ОСОБА_10 сприймаючи вказані погрози за реальні, був змушений вжити наркотичний засіб «канабіс», після чого почав перебувати у безпорадному стані.

Коли ОСОБА_10 знаходився у безпорадному стані, ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар в область спини та один удар у область живота останнього.

Окрім цього, у вказаний момент, ОСОБА_9 діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та заподіяння фізичних страждань останньому, взяв пневматичну гвинтівку, зарядивши яку, здійснив три постріли в праву ногу ОСОБА_10 , після штовхнув останнього, внаслідок чого ОСОБА_10 впав зі стільця на підлогу.

Далі, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 діючи умисно, взявши ОСОБА_10 під обидві руки, винесли останнього за територію приватного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 неповнолітній ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин 2 та 4 пальців правої ступні, наявність на фоні набряку на 2 пальці садна та на 4 пальці рани.

Своїми умисними діями за попередньою групою осіб, які виразились в побитті та знущанні над неповнолітнім ОСОБА_10 , що супроводжувалось погрозами фізичною розправою, нанесенням тілесних ушкоджень та залякуванням останнього, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою покарати її за дії, вчинені нею та з метою залякування за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Під час досудового розслідування 30 березня 2025 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколом обшуку від 29.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: три пневматичні кулі з підлоги, одну пневматичну кулю зі стола, пневматичну рушницю, ніж, ножиці, ножиці з волоссям, два предмет схожі на патрони та один предмет схожий на набій 12 калібру, пристрій для куріння з пластиковою горловиною, пластикову горловину із рідиною рослинного походження, частини зрізаного волосся, зрізане волосся з пластикового відра, мобільний телефон марки «Iphone 8», мобільний телефон марки «Iphone 10», мобільний телефон марки «Samsung». Окрім цього, в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою, проведено особистий обшук ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , в ході яких виявлено та вилучено: куртку камуфляжного окрасу, що належить ОСОБА_8 , кофту чорного кольору, що належить ОСОБА_5 та кофту сірого кольору, що належить ОСОБА_9 .

2.Протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого останній повідомив, що під примусом, який супроводжувався застосуванням відносно ОСОБА_10 , був змушений вчиняти дії, які не бажав виконувати. Окрім цього, ОСОБА_10 повідомив, що 28.03.2025 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , хлопці, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 наносили потерпілому тілесні ушкодження та знущались над останнім, коли той перебував в безпорадному стані.

3.Протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого останній продемонстрував протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та механізм нанесення тілесних ушкоджень

4.Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , котрий повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом із братом ОСОБА_10 28.03.2025 за адресою проживання останнього прийшли ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , котрі покликали ОСОБА_10 із собою на вулицю. 29.03.2025, коли ОСОБА_10 повернувся за адресою проживання, то ОСОБА_12 побачив на нього тілесні ушкодження, а також часткову відсутність волосся на голові. Зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 стало відомо, про те, що це ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 знущались над ОСОБА_10 , шляхом примусового підстригання, примушування до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів, а також нанесення тілесних ушкоджень.

5.Протоколом огляду документів, а саме відеозапису, під час огляду якого було зафіксовано, як ОСОБА_8 обрізає волосся неповнолітньому ОСОБА_10 .

6.Протоколом огляду документів, а саме відеозапису, під час огляду якого було зафіксовано, як ОСОБА_8 продовжує обрізати волосся неповнолітньому ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебувають поруч.

7.Протоколом огляду документу, а саме відеозапису на якому зображено, як ОСОБА_10 сидить на стільці із алкогольним напоєм в руках та тремтить внаслідок вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів.

8.Протоколом огляду документу, а саме відеозапису, на якому зображений ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , проте на голові останнього волосся вже відсутнє

9.Протокол огляду речових доказів, а саме взуття потерпілого ОСОБА_10 , в ході проведення огляду якого, на правому кросівку було виявлено плями речовини бурого кольору;

10.Протокол огляду речей, а саме мобільного телефону ОСОБА_5 марки «Samsung», під час якого виявлено відеозаписи за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

11.Протокол огляду речей, а саме мобільного телефону ОСОБА_9 марки «Iphone X», під час якого виявлено відеозаписи за участі ОСОБА_10 та листування із невстановленою особо, якій ОСОБА_9 надсилав дані відеозаписи

12.Протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

13.Протоколом затримання ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

14.Протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України

15.Повідомленням про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 314 КК України.

16.Повідомленням про підозру ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України.

17.Повідомленням про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

18.Висновком експерта №СЕ-19/111-25/23000-Д, відповідно до якого сліди пальців рук ОСОБА_9 , збігаються зі слідами, які були виявлені в ході огляду предмету.

19.Висновком експерта №КСЕ-19/111-25/22993-НЗПРАП, відповідно до якого, в нашаруваннях речовини на поверхні фрагмента пляшки і предмета та на поверхні фрагмента пляшки виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено екстракт канабісу, масою 0,31 г та 0,13 г. В рідині з банки виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено тетрагідроканнабінол масою 0,024 г.

20.Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що останньому ОСОБА_9 надіслав фото, на якому був зображений ОСОБА_10 . Окрім цього, ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_10 вживав наркотичний засіб.

21.Іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності.

22.Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 01 квітня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 30 травня 2025 року.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 06.05.2025 ухвалу слідчого судді від 01.04.2025 скасовано та постановлено нову ухвалу, згідно якої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27.05.2025 (включно).

Однак, направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, а ризики, які були підставою для встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку слідчого та прокурора не перестали існувати та не зменшилися, у зв`язку з чим у останніх виникла необхідність продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто по 30.06.2025 включно.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказане свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навела доводи викладені в клопотанні та зазначила, що враховуючи характер та спосіб вчинення даного злочину, а також враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння відносно неповнолітнього, спричинивши йому сильний фізичний біль та моральні страждання, що свідчить про відсутність будь яких моральних принципів, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. Одночасно прокурор просив не застосовувати альтернативний запобіжний захід.

Захисник адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, вважав, що до останнього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням процесуальних обов`язків, про що заявив клопотання про зміну запобіжного заходу. При цьому захисник вказав, що заявлені прокурором ризики є необґрунтованими, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, працевлаштований, проживає разом з матір`ю та відчимом, тобто має міцні соціальні зв`язки, тому наміру переховуватись від органів досудового розслідування, або суду не має.

Також вказав, що після обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 дав визнавальні показання під час допиту в якості підозрюваного, визнає свою вину у вчиненому, щиро кається, відшкодував потерпілому через свого адвоката спричинену йому моральну шкоду, матеріальна шкода потерпілому ним спричинена не була, з потерпілим примирився, потерпілий його вибачив

До Білоцерківького міськрайонного суду Київської області надійшла заява потерпілого ОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_14 , згідно якої ОСОБА_10 просить звільнити ОСОБА_5 з під варти та дати можливість перебувати на волі, оскільки його участь при вчиненні злочину була мінімальною та зазначає, що прокурору було подано згода на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .

Крім того, захисник зазначив, що після обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не зміг виконувати свої трудові обов`язки за місцем роботи. Подальше тримання під вартою призведе до втрати ОСОБА_5 роботи та можливості заробляти собі на прожиття в такий непростий воєнний час.

Зазначені обставини, на думку сторони захисту, є новими, які не були предметом розгляду при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав думку захисника та просив змінити запобіжний захід та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді нічного арешту та надати можливість перебувати вдома.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України у разі необхідності строк запобіжного заходу може бути продовжений, за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України термін «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. При цьому обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 29.03.2025 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за № 0000774, у ході якого ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину 29.03.2025 о 17 год. 42 хв. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 30.03.2025 о 17 год 35 хв.

Копія клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Так, 01.04.2025 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком по 30.05.2025 включно.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 06.05.2025 ухвалу слідчого судді від 01.04.2025 скасовано та постановлено нову ухвалу, згідно якої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27.05.2025 (включно).

Як вбачається з вищевказаної ухвали, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою були наявні вагомі докази про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, враховані дані про особу підозрюваного, а також встановлено про доведеність стороною обвинувачення наявності ризиків - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що обґрунтовується стороною обвинувачення зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння, може продовжувати здійснювати дії передбачені ст. 177 КПК України.

Зазначаючи підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 захисник в своєму клопотанні посилається на відсутність доведених стороною обвинувачення наявності ризиків та на обставини, які не враховувались та не досліджувались слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а саме те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, а тримання під вартою позбавляє підозрюваного реалізувати права на працю для утримання родини. Крім цього, після обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 дав визнавальні показання під час допиту в якості підозрюваного, визнає свою вину у вчиненому, щиро кається, відшкодував потерпілому через свого адвоката спричинену йому моральну шкоду, матеріальна шкода потерпілому ним спричинена не була, з потерпілим примирився, потерпілий його вибачив, про що надав заяву потерпілого ОСОБА_10 , згідно якої останній просить звільнити ОСОБА_5 з під варти та дати можливість перебувати на волі, оскільки його участь при вчиненні злочину була мінімальною, потерпілий не має до ОСОБА_5 претензій ані морального, ані матеріального характеру та не буде їх мати в майбутньому та надав прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

Так, слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та вважає, що у даному конкретному випадку, не обґрунтовано слідчим та прокурором вищевикладені фактори, а саме останні не врахували, що у підозрюваного є постійне місце проживання та рестрації, не враховано, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, а відсутність можливості працювати позбавляє підозрюваного реалізувати права на працю для утримання родини, а також не врахована позиція підозрюваного, який повністю визнав вину в інкримінованому злочині та надав покази в яких розкаюється у вчиненому, а також позицію потерпілого, який претензій до ОСОБА_5 не має.

Вищевикладене дає підстави прийти до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаних ризиків не знайшли свого підтвердження.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає необґрунтованим твердження прокурора про належність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Приймаючи рішення по клопотанню, слідчий суддя виходить з того, що при розгляді клопотання прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявністю достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор, але прокурором не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Отже, з викладеного вбачається, що запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу у тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце проживання у певний період, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оцінено тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки та потребує отримання постійного заробітку, який йому необхідний для забезпечення необхідних умов для існування та утримання родини, а тримання під вартою позбавляє ОСОБА_5 реалізувати своє право на працю, а також враховуючи поведінку підозрюваного та позицію потерпілого, слідчий суддя приходить до висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дотримуючись балансу між суспільним інтересом, який полягає у швидкому та неупередженому досудовому розслідуванні злочину з метою відновлення правопорядку, та дотриманням прав підозрюваного, адже втручання держави у приватне життя повинно бути мінімально необхідним для досягнення мети такого втручання, у зв`язку з чим слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовує більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-186, 181, 193, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , - відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23:00 години до 06:00 години наступної доби, в межах строку досудового розслідування, а саме по 30.06.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до за першою вимогою до органу досудового розслідування, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- у нічний час з 23:00 години до 06:00 хв не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Ухвала суду виконується в порядку ст. 202 КПК України, а саме у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений негайно доставляється до місця проживання і звільняється зпід варти. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для здійснення контролю передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Покладені на підозрюваного ухвалою обов`язки діють по 30.06.2025 включно.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 17:20 год 28.05.2025 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_15