УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000027 від 14.04.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Десна Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент інкримінованого злочину перебуваючого на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 34 від 10.08.2021 року ОСОБА_4 було призначено на посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.03.2025 року за №77 на ОСОБА_4 було покладено тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до примітки 2 до ст. 364 КК України, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 , обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , є суб`єктом відповідальності за злочини вчинені у сфері службової діяльності та правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно вимог ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що майор ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив злочин у сфері службової та професійної діяльності, за наступних обставин.

Так, майор ОСОБА_4 , будучи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, всупереч ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, у період часу з 17.05.2025 року по 14.07.2025 року, більш точні дату та час в ході досудового слідства не встановлено, перебуваючи в м. Південне Одеської області, під час виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поєднуючи свої дії з вимаганням, користуючись своїм службовим становищем, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, в особистій бесіді надав вказівку своєму підлеглому ОСОБА_7 , який перебуває на посаді старшого інструктора відділення рекрутингу та комплектації ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вимагання неправомірної вигоди з осіб, які звертаються до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зняття їх з розшуку в електронній системі «Оберіг», без застосування до них заходів мобілізаційного характеру.

У подальшому, ОСОБА_7 , розуміючи, що дії, які йому пропонує здійснити ОСОБА_4 , є незаконними, вирішив звернутись до правоохоронних органів для документування незаконної діяльності останнього і в подальшому діяти під їх контролем.

Так, у період з 17.05.2025 року по 14.07.2025 року, більш точні дату та час в ході досудового слідства не встановлено, перебуваючи у м. Південне Одеської області, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, поєднуючи свої дії з вимаганням, під час виконання обов`язків військової служби, в особистій бесіді надав вказівку своєму підлеглому ОСОБА_7 висунути вимогу військовозобов`язаному громадянину України ОСОБА_8 надати неправомірну вигоду в сумі 3 000 доларів США за зняття з розшуку останнього в електронній системі «Оберіг», без застосування заходів мобілізаційного характер відносно останнього.

В подальшому, 04.07.2025 року близько 21.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись у м. Південне Одеської області, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, попередньо визначивши ОСОБА_7 засобами мобільного зв`язку місце зустрічі, одержав через ОСОБА_7 першу частину раніше обумовленої ним ( ОСОБА_4 ) неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБ України станом на цю дату становило 20 860 гривень, за вчинення дій в інтересах ОСОБА_8 , з використанням наданого ОСОБА_4 службового становища, а саме: за зняття з розшуку ОСОБА_8 в електронній системі «Оберіг», без застосування заходів мобілізаційного характеру відносно останнього.

Надалі, 14.07.2025 року близько 14.05 год., ОСОБА_4 , під час виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, доводячи свій злочинний намір до кінця, одержав через ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 , в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів, другу частину раніше обумовленої ним ( ОСОБА_4 ) неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБ України станом на цю дату становило 83 637,08 грн, які відразу після одержання ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_4 передав ОСОБА_9 , за вчинення дій в інтересах ОСОБА_8 , з використанням наданого ОСОБА_4 службового становища, а саме: за зняття з розшуку ОСОБА_8 в електронній системі «Оберіг», без застосування заходів мобілізаційного характеру відносно останнього.

Після цього, майора ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронного органу, а його протиправну діяльність припинено.

За викладених вище обставин, 15.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначеннмя застави у розмірі 690 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що стакладає 2 089 320 грн.

У судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Звернув увагу на те, що підозрюваний отримав неправомірну вигоду у розмірі 2500 $ США, проте органом досудового розслідування було віднайдено лише 2300 $ США. Долучив до клопотання копію декларації ОСОБА_4 за 2024 рік.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, ризики про які заявляє прокурор є безпідставними, а запропонований розмір застави є непомірним у порівнянні із майновим станом підозрюваного. Звернув увагу на те, що підозрюваний раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 з пред`явленою йому підозрою погодився частково, зазначив, що готовий співпрацювати зі слідством та щодо обрання йому запобіжного заходу підримав думку свого захисника.

Від захисника ОСОБА_10 надійшло письмове заперечення з додатками, в якому останній просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі застосування тримання під вартою визначити мінімальний розмір застави, з огляду на необґрунтованість клопотання. Звернув увагу на те, що прокурором не доведено ризики, передбачені ч.. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний хворіє на сахарний діабет та геморой. На утриманні у підозрюваного перебуває хворий батько, який є інвалідом 2 групи, підозрюваний позитивно характеризується, має відзнаки, нагороди, є учасником бойових дій та приймав участь в АТО.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, а також матеріали надані стороною захисту, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повиннен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.04.2025, який пояснив, що в ході бесіди з керівником ОСОБА_4 , останній повідомив, що ОСОБА_7 повинен фільтрувати людей, які бажають оновити дані, шляхом проходження ВЛК з метою подальшого бронювання або відстрочки від пизлву по мобілізації, та пропонувати останням шляхи вирішення цього питання зо грошову винагороду від 500 до 3500 доларів США;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 16.06.2025, який пояснив, що 12.06.2025 року прибув до квартири ОСОБА_4 , де у осанніх завязаласт розмова про ОСОБА_8 , який бажає зняти категорію «розшук» у базі «Оберіг», так, ОСОБА_4 , повідомив, що ОСОБА_8 , за зняття з розшуку повинен придбати останньому вживаний автомобіль на європейській реєстрації до 3000 тисяч доларів;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 16.06.2025, який пояснив, що дійсно перебуває у розшуку згідно ст. 210 КУпАП, так останній почав шукати шляхи, щоб зняти дану категорію в базі «Оберіг», так останній познайомився з ОСОБА_7 , та в ході бесіди ОСОБА_11 повідомив, що йому потрібно поговорити з керівником про зняття ОСОБА_8 з розшуку за «вдячність» керівнику;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 03.07.2025, який пояснив, що 03.07.2025 року зустрівся з ОСОБА_4 , де останній запитав, коли ОСОБА_8 придбає автомобіль або надасть грошові кошти за зняття з розшуку останнього;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 05.07.2025, який пояснив, що ОСОБА_4 надав вказівку привезти грошові кошти одному із співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події нежитлового приміщення «СТО» за адресою: Одеська область, м. Південне, вул. Будівельників, буд. 30, який фактично був проведений в період часу з 14 години 28 хвилин по 14 годину 55 хвилин 14.07.2025, в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти, які добровільно видав ОСОБА_9 в сумі 2000 доларів США, купюрами номіналом по 100 США у кількості 20 шт. з серійними номерами: QG 83753316 A, QG 83753379A, QG 83753304A, QG83753302A, QG 83753498A, QG 83753301A, QG 83753495A, QG 83753497A, QG 83753496A, QG 83753306A, QG 83753314A, QG 83753305A, QG 83753390A, QG 83753313A, QG 83753318A, QG 83753303A, QG 83753319A, QG 83753317A, QG 83753499A, QG83753342A.

- протоколом обшуку транспортного засобу автомобіля марки CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , за участі підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, який фактично був проведений в період часу з 15 години 45 хвилин по 16 годину 45 хвилин 14.07.2025, під час якого вилучено: банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_3 ; банківська картка «ПУМБ» № НОМЕР_4 ; банківська картка «Прибатбанк» № НОМЕР_5 ; посвідчення офіцера НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_4 ; посвідчення про відрядження на ім`я ОСОБА_4 ; грошові кошти в сумі 300 доларів США (3 штуки, номіналом 100 доларів кожна, а саме: QG83753383A, QG83753388A, PF32338761F).;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , у порядку ст. 208 КПК України, від 14.07.2025.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення злочину.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погоджується частково, малолітніх дітей на утриманні не має, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 має відносно міцні соціальні зв`язки з огляду на те, що він одружений, має постійне місце мешкання та місце роботи, проте враховує те, що на даний час останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та з вказаною підозрою погоджується частково, а тому ризик переховування підозрюваного наразі не можна виключати в рамках кримінального провадження.

Також, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої йому підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюванимна свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання. Так, стороною обвинувачення не вказано на те, яким чином підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а також, як вбачається з характеристики підозрюваного ОСОБА_4 він раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона захисту зазначає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як він має міцні соціальні зв`язки.

Проте, встановлені під час судового засідання ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і русі кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Стороною захисту у судовому засіданні недоведено можливість та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативним, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжкого злочину, пов`язаного із корупцією.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого під час перебування на службовій військовій посаді, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, що створює в суспільстві негативне враження безладдя, безкарності та отримання з корисливих мотивів грошових коштів злочинним шляхом працівниками Збройний Сил України, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію та військовий стан в державі.

Слідчим суддею було встановлено, що дійсно обставини імовірного вчинення злочину у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_4 злочину (одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.).

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 690 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 089 320 грн., посилаючись на розмір отриманої неправомірної вигоди та майновий стан підозрюваного.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали декларації підозрюваного ОСОБА_4 встановив, що останній має у власності квартиру загальною площею 65,46 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 400 кв.м., розташовані у м. Южне Одеськаої області, автомобіль ВАЗ 2111 вартісю 56000 грн., отримав заробітну плату за 2024 рік у розмірі 457 579 грн. та соціальні виплати у розмірі 11 153 грн.

З урахуванням резонанстності обставин вчинення злочину, враховуючи розмір неправомірної вигоди у сумі 2500$ CША, майновий стан підозрюваногоОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку, що що відносно підозрюваного слід визначити заставу у розмірі 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень, яка, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваного.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.09.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 11.09.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1