справа № 208/1660/25
№ провадження 1-кп/208/943/25
ВИРОК

Іменем України

01 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2025 року № 0000050 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-14 жовтня 2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у вигляді 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень. Штраф не сплатив.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в період часу з 18 вересня 2024 року по 08 січня 2025 року, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживав однією сім?єю зі своєю бабою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно та систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, нанесенні тілесних ушкоджень, та призвело до психологічних страждань останньої.

За вчинення домашнього насильства відносно своєї баби ОСОБА_4 , неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Так, 18 вересня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , ображав її нецензурною лайкою, виказував погрози фізичним насильством, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

19 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 , працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, серії ВАД N? 56198.

За результатами розгляду зазначеного протоколу постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 23 вересня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУПАП.

23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 , працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, серії ВАД N? 179500.

За результатами розгляду зазначеного протоколу постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 31 грудня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

31 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 , працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, серії ВАД N? 640885.

Крім того, 31 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 , працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника АА N? 574853 із визначеною забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ( ОСОБА_5 ) строком на 10 діб.

Проте, не зважаючи на діючий терміновий заборонний припис, нехтуючи законними вимогами уповноважених працівників Національної поліції України, ОСОБА_4 , порушив визначені приписом заборони.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка неодноразово, починаючи з 18 вересня 2024 року, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї баби ОСОБА_5 , належних висновків для себе не зробив та, виявляючи систематичність у своїх діях, проживаючи однією сім?єю з останньою, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , є особою похилого віку, продовжив вчиняти відносно неї домашнє насильство.

Так, 08 січня 2025 року приблизно о 18.30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з приводу зловживання ОСОБА_4 , алкогольними напоями, в результаті чого ОСОБА_4 , почав кричати на потерпілу, висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру.

Не зупинившись на вчиненому, перебуваючи у зазначений час у зазначеному місці, ОСОБА_4 стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_5 , котра в той час перебувала на ліжку в сидячому положенні, наніс останній удар кулаком правої руки в ліве око, після чого, взявши до рук дерев?яну палицю та утримуючи її в правій руці, наніс один удар палицею в праву лобну частину голови ОСОБА_5 , та один удар цією ж палицею по правій кисті потерпілої, в результаті чого своїми умисними діями спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Протиправні дії ОСОБА_4 , були припинені уповноваженими працівниками Національної поліції України, за результатами чого, ОСОБА_5 , звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у період часу з 18 вересня 2024 року по 08 січня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім?ї, норм моралі та здоров?я близьких, вчиняв домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких висловлював словесні образи і погрози на адресу своєї баби ОСОБА_5 , спричинив останній тілесні ушкодження, тобто вчинив щодо неї психологічне та фізичне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Внаслідок систематичного застосування ОСОБА_4 , психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_5 , у останньої діагностовано виражені негативні емоції; високий рівень невротизації, що свідчить про виражену емоційну збудливість, у результаті чого з?являються негативні переживання: тривожність, напруженість, занепокоєння, розгубленість, дратівливість, схильність до рефлексії, песимістичність в оцінці перспектив, потреби в теплих відносинах і розумінні. Ситуація має психотравмувальний та психологічно деструктивний характер для особистості. Виявлені психологічні (моральні) страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв?язку з подіями.

Кримінальна відповідальність передбачена ст.126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав провину повністю в інкримінованому йому кримінальному поворушені, відмовившись від надання пояснень по суті обвинувачення та від виступу в судових дебатах, виступаючи з останнім словом зазначив про свої наміри змінитися.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, натомість надана заява про розгляд справи за її відсутності, а тому суд у відповідності до ст.325 КПК України провів судовий розгляд без потерпілої, врахувавши можливість за її відсутності з`ясувати всі обставини.

Крім визнання своєї провини обвинуваченим, його вина повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, порядок та об`єм яких визначений в порядку ч.ч.1 та 2 ст.349 КПК України.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту останньої. ( т.2 а.с.6-7), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як одержувач пенсійних виплат (т.2 а.с.17) Обвинувачений ОСОБА_4 є онуком ОСОБА_5 , що підтверджується актовими записами про народження № 216 від 23 січня 1990 року та № 670 від 19 вересня 2006 року. ( т.2 а.с.78-79, 80-81)

Відповідно до протоколу від 08 січня 2025 року оглянуто місце події, а саме приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Додатком до протоколу є фототаблиця. (т.2 а.с.11-16)

Відповідно до висновку експерта № 79-Е від 21 січня 2025 року за результатами судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 , у останньої при огляді 10 січня 2025 року виявлені ушкодження у вигляді синця, садна та рани на голові, синця на правій кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № :, МОЗ України від 17.01.1995 року). Ушкодження виникли внаслідок твердого предмету, предметів, що міг, могли володіти обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, експерт вважає давність їх утворення близько 2-х діб на момент огляду. (т.2 а.с.22-23)

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства у формі психологічного насильства відносно своєї баби ОСОБА_5 18 вересня 2024 року. (т.2 а.с.25)

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства у формі психологічного насильства відносно своєї баби ОСОБА_5 23 вересня 2024 року. (т.2 а.с.27-28)

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства у формі психологічного насильства відносно своїх діда ОСОБА_6 баби ОСОБА_5 31 грудня 2024 року. (т.2 а.с.31)

31 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника на період з 31 грудня 2024 по 10 січня 2025 року з забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 23 січня 2025 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , остання продемонструвала за допомогою статиста, спосіб нанесення їй ударів її онуком ОСОБА_4 08 січня 2025 року, їх локалізацію (голові, обличчю, руці), , кількість, використовуючи при цьому кулак та дерев`яну палицю. Додатком до протоколу є фототаблиця. (т.2 а.с.32-37)

Відповідно до висновку експерта № 86-Е від 23 січня 2025 року за результатами судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 , на додаткове питання експертом надана відповідь, що враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , не виключено, що виявлені у неї ушкодження могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведенні слідчого експерименту від 23 січня 2025 року, за участю потерпілої ОСОБА_5 (т.2 а.с. 40-41)

Відповідно до висновку експерта № 06/01 від 21 січня 2025 року за результатами проведення психологічної експертизи ОСОБА_5 , були діагностовано: виражені негативні емоції; високий рівень невротизації, що свідчить про виражену емоційну збудливість, у результаті чого з?являються негативні переживання: тривожність, напруженість, занепокоєння, розгубленість, дратівливість; схильність до рефлексії; песимістичність в оцінці перспектив; потребу в теплих відносинах і розумінні, у зв?язку з частими конфліктами з онуком ОСОБА_4 . Ситуація, що досліджується за кримінальним провадженням має психотравмувальний та психологічно деструктивний характер для особистості ОСОБА_5 . Встановлено: негативні зміни в емоційній сфері та у звичній діяльності підекспертної; негативний вплив на сімейну сферу; додаткові перешкоди для реалізації її оптимальної життедіяльності, докладання додаткових зусиль та витрачання психофізіологічних ресурсів задля подолання перешкод і наслідків, порушення життєвого укладу. Всі виявлені психологічні (моральні) страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв?язку з подією, яка розглядається. Аналіз результатів бесіди та результатів психологічного тестування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дає підстави зробити висновки, що досліджувана ситуація підекспертною сприймається як психотравмувальна, що відповідає її індивідуально-психологічним особливостям. Діями ОСОБА_4 завдані психологічні (моральні) страждання ОСОБА_5 (т.2 а.с.44-51)

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 28 січня 2025 року, проведеного за участю ОСОБА_4 , який мав на той час статус підозрюваного, останній продемонструвала за допомогою статиста, спосіб нанесення ним ударів потерпілій ОСОБА_5 08 січня 2025 року, їх локалізацію (голові, обличчю, руці), кількість, використовуючи при цьому кулак та дерев`яну палицю. Додатком до протоколу є фототаблиця. (т.2 а.с.62-67)

Відповідно до висновку експерта № 105-Е від 29 січня 2025 року за результатами судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 , на додаткове питання експертом надана відповідь, що враховуючи характер, локалізацію та кількість ушкоджень, виявлених у ОСОБА_5 , не виключено, що виявлені у неї ушкодження в ділянці голови (синець, садно та рана на голові) могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведенні слідчого експерименту від 28 січня 2025 року, за участю підозрюваного ОСОБА_4 . Механізм утворення вмявленого у неї синця на правій кисті у наданому протоколі конкретно не вказано(т.2 а.с. 70-71)

Зібрані по кримінальному провадженню докази є належними та допустимими у відповідності до статей 85,86 КПК України.

Отже, проаналізувавши докази в їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що під час судового розгляду доведено, що обвинувачений вчинив домашнє насильство, а саме умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме до своєї баби, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Про систематичний дій обвинуваченого свідчить неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності за спричинення домашнього насильства у формі психологічного насильства та спричинення легких тілесних ушкоджень, що вказує на домашнє насильство у формі фізичного насильство, що мало місце 08 січня 2025 року, вчинених відносно потерпілої ОСОБА_5 , його баби.

Отже, судовим розглядом встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду не встановлені.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

ОСОБА_7 раніше судимий за кримінальне правопорушення, що також пов`язане з насиллям відносно особи, з якою він перебував в сімейних відносинах, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, не працює і не навчається, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді від 26 червня 2025 року відносно ОСОБА_4 , яка складена Заводським районним відділом філії Державної установи Центр пробації в Дніпропетровській області, і відповідно до якої відмічено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а також зроблено висновок про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства, та висловлена пропозиція про доцільність покладення крім обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України , застосовувати обмежувальні заходи, передбачені ст.91-1 КК України заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства. А у разі прийняття рішення про звільнення від покарання з випробуванням - покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КПК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне, у виді пробаційного нагляду.

При цьому, окрім покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, суд вважає за необхідне покласти також обов`язки, що полягають в необхідності працевлаштуватися та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 14 жовтня 2024 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у виді 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень. Штраф на день ухвалення нинішнього вироку не сплатив.

Кримінальне правопорушення за нинішнім вироком обвинувачений вчинив після ухвалення попереднього вироку.

Отже, остаточне покарання слід призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання, оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив після постановлення вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року, і має невідбуте покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Також відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд приходить до висновку про необхідність застосування до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід, відповідно до якого на ОСОБА_4 слід покласти обов`язок пройти програму для кривдників.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 28 січня 2025 року був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії обов`язків був встановлений до 28 березня 2025 року, і в подальшому строк дії не продовжувався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1)? ? періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки та штрафу в розмірі 70 (сімдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (тисяча сто дев`яносто) гривень, який виконувати самостійно.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Контроль за виконанням засудженим програми для кривдників, до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1