Справа № 950/267/25
Провадження № 1-кп/950/128/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000257 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Гарбузівка, Сумської області; громадянин України; освіта середня; одружений; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 ; працює у Маловисторопському фаховому коледжі ім. П.С Рибалка, тракторист)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

06.08.2024 близько 13 год. 35 хв. на дорозі по вул. Молодіжній в с. Гарбузівка, Лебединської ОТГ, Сумського району, Сумської області працівниками відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було зупинено автомобіль марки «ВАЗ» 2110 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . В ході спілкування з водієм у співробітників поліції виникла підозра, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора-алкотестера «Драгер 6820». У ОСОБА_3 було виявлено показник вище норми.

Розуміючи, що працівниками поліції може бути складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою вирішення питання не притягнення його до адміністративної відповідальності, під час спілкування зі співробітниками СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області, ОСОБА_3 вирішив звернутися до них з пропозицією надання неправомірної вигоди в сумі 6000,00 грн. за не вчинення в його інтересах дій з використанням наданого службового становища.

У подальшому, близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, спрямований на висунення пропозиції надати неправомірну винагороду службовій особі органів Національної поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання небезпечних наслідків, діючи умисно, перебуваючи на узбіччі дороги по вул. Молодіжній в с. Гарбузівка, Лебединської ОТГ, неподалік будинку № 33 Сумського району, Сумської області, в розмові з поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області сержантом поліції ОСОБА_6 , висловив позицію надати йому неправомірну винагороду в сумі 6000,00 грн. в якості неправомірної вигоди за вирішення питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності, на що отримав відмову та був попереджений, що вказані неправомірні дії створюють склад кримінального правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у повному обсязі. Суду пояснив, що 06.08.2024 майже біля його домогосподарства його зупинили працівники поліції та оскільки у нього були наявні ознаки сп`яніння у виді запаху, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, який він пройшов. Огляд показав 2,5 ‰. Щоб відносно нього не складали протокол, він запропонував поліцейському 6000,00 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник, представник потерпілого не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують його покарання. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При призначенні покарання, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У дебатах захисник обвинуваченого просив призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Свою позицію мотивував наявністю пом`якшуючих обставин та матеріальним становищем обвинуваченого.

При цьому умови призначення покарання нижче від найнижчої межі передбачені ст. 69 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 указаної статті (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином ч. 1 ст. 69 КК України передбачає виключення щодо її застосування, зокрема у випадку призначення покарання за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Примітка до статті 45 КК України визначає, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у вчиненні корупційного кримінального правопорушення. Таким чином, у даному випадку покарання ОСОБА_3 не може бути призначене із застосуванням ст. 69 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частина друга зазначеної статті передбачає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8