Провадження №11-кп/801/808/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року задоволено частково.

Зараховано засудженому ОСОБА_6 в строк покарання у виді позбавлення волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року строк попереднього ув`язнення з 25 вересня 2019 року по 22 листопада 2019 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року).

На указану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати указану ухвалу та задовольнити його заяву з мотивів викладених у ній.

Одночасно в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, водночас не наводить причин його пропуску.

В судовому засідання засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання про поновлення строку на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, указав, що засуджений був присутній у судовому засіданні при розгляді своєї заяви та проголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення, однак з апеляційною скаргою у встановлений законом строк не звернувся та в апеляційній скарзі не навів об`єктивних підстав для поновлення пропущеного строку.

Заслухавши доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з положень ст. 24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень та перегляд постановлених рішень судом вищої інстанції.

Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України до повноважень апеляційного суду віднесено питання про розгляд клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Частиною другою статті 113 КПК України встановлено, що процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.

Частиною першою статті 117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Частиною третьою статті 395 КПК визначено, що такий строк виключно для особи, яка перебуває під вартою, обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Установлено, що 19 лютого 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області, за наслідками розгляду заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року, постановив ухвалу про її часткове задоволення.

Засуджений ОСОБА_6 приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Вінницька виправна колонія (№ 86)».

Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року засуджений ОСОБА_6 отримав 21 березня 2025 року (а. с. 41).

Відтак останнім днем подачі апеляційної скарги є 28 березня 2025 року, про що засудженому ОСОБА_6 було достеменно відомо.

Водночас, з указаною апеляційною скаргою засуджений звернувся 26 травня 2025 року та не наводить об`єктивних підстав для поновлення пропущеного строку.

Судова практика Європейського Суду з прав людини визначає, що безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правило дотримання семиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядались впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності та надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Ураховуючи викладене та положення ст. 117 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що заявником не наведено суттєвих обставин, які можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Пунктом четвертим частини третьої статті 399 КПК встановлено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 395, 399 КПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Відмовити засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу разом з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4