Справа №303/1123/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000510 від 22.11.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку листопада 2024 року в м. Дніпро до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_8 , а надалі і знайомий останнього - ОСОБА_9 , за допомогою в перетині державного кордону України. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел сприяти в незаконному переправленні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

Для досягнення вказаної мети, ОСОБА_5 вирішив залучити свого знайомого ОСОБА_4 , який проходить службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Закарпатської області.

На виконання свого злочинного плану, 08.11.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Дніпро зателефонував своєму знайомому старшому техніку групи кіберзахисту відділення зв`язку та інформаційних систем ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , з проханням допомогти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно перетнути державний кордон України, на що ОСОБА_4 відповів, що має можливість організувати їх незаконний перетин державного кордону України.

Після цього, ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 вказівки та поради, щодо необхідності у подальшому виконувати всі інструкції особи ( ОСОБА_4 ), яка буде здійснювати безпосередню організацію незаконного їх перетину через державний кордон України, а також надав ОСОБА_8 номер мобільного телефону ОСОБА_4 .

У свою чергу, у телефонній розмові з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підтвердив свої наміри сприяти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в незаконному переправленні їх через державний кордон України поза пунктами пропуску, висловивши вимогу про надання ними йому 10000 доларів США за таке його сприяння.

Надалі на виконання свого злочинного умислу, 21.11.2024 року ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з громадянином України ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, за грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США організував останньому та його знайомому ОСОБА_9 безперешкодний перетин державного кордону України.

Так, на виконання свого злочинного плану ОСОБА_4 прибув до міста Мукачево, де біля готелю за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Крилова, 96 зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України. Під час зустрічі, на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 частину заздалегідь обіцяних грошових коштів в розмірі 5000 доларів США, а іншу частину грошових коштів в розмірі 5000 доларів США ОСОБА_4 мав отримати після перетину ними державного кордону України.

Того ж дня, близько о 18 год. ОСОБА_4 приїхав до готелю за адресою: АДРЕСА_3 та дав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сісти в його автомобіль, де і надав вказівки і поради, як їм діяти під час перетину державного кордону.

Надалі, ОСОБА_4 з метою незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України на своєму автомобілі марки «OPEL ASTRA» д.н. НОМЕР_3 здійснив їх доставку до державного кордону України та вказав маршрут незаконного перетину державного кордону України з Угорщиною, однак останні, при спробі незаконного перетину кордону були затримані військовослужбовцями НОМЕР_2 прикордонного загону.

25 та 26 квітня 2025 року між заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України були укладені угоди про визнання винуватості. Згідно з вищезазначеними угодами прокурор та обвинувачені дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України та обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 332 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень. Сторонами угоди узгоджено наявність підстав для призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на три роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. З огляду на висновок Верховного суду України, викладений в пункті 19 Постанови Пленуму №7 від 24.10.2003, згідно якого вбачається, що у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна до особи не застосовується, таке покарання - конфіскацію майна до ОСОБА_4 не застосовувати. Також сторонами угоди визначено та узгоджено наявність підстав для призначення ОСОБА_5 основного покарання за ч.2 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням строком на три роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що при укладенні вищезазначених угод були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та ОСОБА_5 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів; ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України в сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, що відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також при укладанні угод враховано, що ОСОБА_4 наразі виконує обов`язки військової служби у зоні бойових дій, зобов`язується сумлінно співпрацювати зі стороною обвинувачення та судом, зокрема надавати правдиво всю відому інформацію у кримінальному провадженні відносно співучасників щодо обставин вчинення спільно з ними кримінальних правопорушень, передбачених ст. 332 ч. 3 КК України; ОСОБА_5 зобов`язується сумлінно співпрацювати зі стороною обвинувачення та судом, зокрема надавати правдиво всю відому інформацію у кримінальному провадженні відносно співучасників щодо обставин вчинення спільно з ними кримінальних правопорушень, передбачених ст. 332 ч. 2 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання винних, є вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Заслухавши учасників кримінального провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Оскільки умови угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цих угод.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді застави.

Процесуальні витрати слід стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Питання речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 25 квітня 2025 року між заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000510 від 22.11.2024.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, а у разі звільнення з військової служби - до органу пробації за місцем проживання засудженого; повідомляти командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Заставу внесену платником ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 , згідно з квитанцією АТ "А-Банк" №5216-2737-0456-8788 в розмірі 151 400,00 гривень на рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області за ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2024 (справа №308/18761/24) - повернути заставодавцю ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.

Затвердити угоду від 26 квітня 2025 року між заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000510 від 22.11.2024.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, а у разі звільнення з військової служби - до органу пробації за місцем проживання засудженого; повідомляти командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.02.2025 року в справі №308/18761/24 (провадження № 1-кс/303/7231/24) на грошові кошти на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) доларів США, мобільний телефон iPhone SE IMEI 1 : НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ; автомобіль марки OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_7 , який на підставі права власності належить ОСОБА_11 .

Речові докази: грошові кошти на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 50 шт. - конфіскувати в дохід держави; мобільний телефон iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2 : НОМЕР_6 ; автомобіль марки OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_7 , який на підставі права власності належить ОСОБА_11 - повернути власнику за належністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь держави 2387 грн. 07 коп. за проведення судової технічної екпертизи документів №СЕ-19/107-24/12702-ДД від 11.12.2024.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з особливостями, визначеними ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1