Справа № 481/468/25
Провадж.№ 1-кс/481/265/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000230 від 27.03.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївки, Березнегуватського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця у військовому званні «молодший сержант», який проходив військову службу на посаді командира відділення командира машини першого мотопіхотного відділення першого мотопіхотного взводу другої мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.04.2018 Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 25.03.2020 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців і 8 днів,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

Установив:

20.05.2025 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000230 від 27.03.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 30.05.2024 призваний за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", відправлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Наказом №151 від 30.05.2024 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду навідника.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи на порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

26.03.2025 близько о 22:20 год., точного часу встановити не представилось можливим, молодший сержант ОСОБА_5 перебував в салоні власного транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 на околиці с. Троїцько Сафонове Баштанського району Миколаївської області, разом із своєю неповнолітньою племінницею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа в салоні вказаного автомобіля на задньому пасажирському сидінні.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, із використанням власних геніталій пов`язаних з оральним проникнення в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 (зґвалтування).

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникнення (зґвалтування) в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 із використанням геніталій, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, про те нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, із застосуванням фізичної сили, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та неповнолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, та в силу свого неповнолітнього віку не зможе чинити опір, пересів на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 до ОСОБА_9 , яка в той момент сиділа з правої сторони до вікна, зняв з себе штани, та з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи свій статевий член проник в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , а саме у ротову порожнину останньої, та завершив статевий акт сім`явиверженням, при цьому утримуючи за шию неповнолітню ОСОБА_9 та погрожуючи застосувати щодо неї насильство вагінального характеру.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді командира відділення командира машини першого мотопіхотного відділення першого мотопіхотного взводу другої мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 26.03.2025 близько о 22:20 год., точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи в салоні власного транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 на околиці с. Троїцько Сафонове Баштанського району Миколаївської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно та цілеспрямовано із застосуванням фізичної сили, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи свій статевий член проник в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , а саме у ротову порожнину останньої, та завершив статевий акт сім`явиверженням, при цьому утримуючи за шию неповнолітню ОСОБА_9 , погрожував застосувати щодо неї насильство вагінального характеру, тим самим вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло останньої.

27.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 28.03.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.03.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 25.05.2025.

Керівником Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 19.05.2025 продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 28.06.2025.

З метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків виникла необхідність продовжити відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставами для продовження такого запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України, являються наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому.

Всі вищевикладені обставини, вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, про наявність яких наведено вище та не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України вищеперераховані ризики не перестали існувати та не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки для встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій, а саме: отримати висновок вже призначеної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи щодо неповнолітньої потерпілої; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на встановлення об`єктивних обставин вчинених кримінальних правопорушень, необхідність у яких може виникнути під час досудового розслідування; виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, при цьому дані процесуальні та слідчі дії мають важливе значення для стадії подальшого судового розгляду, однак вчинити вищеперераховані дії не надалось можливим раніше.

Тобто, додатковий строк необхідний для завершення проведення експертиз та отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, і ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду зі вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_10 не заперечував проти задоволення клопотання. Додаткових пояснень суду не надавав.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні через необґрунтованість та безпідставність такого.

Вислухавши доводи слідчого та прокурора, пояснення підозрюваного і його захисника перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2025 за №0000230 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 26.03.2025 близько о 22:20 год., точного часу встановити не представилось можливим, молодший сержант ОСОБА_5 перебував в салоні власного транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 на околиці с. Троїцько Сафонове Баштанського району Миколаївської області, разом із своєю неповнолітньою племінницею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа в салоні вказаного автомобіля на задньому пасажирському сидінні. Підозрюваний пересів на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 до ОСОБА_9 , без згоди неповнолітньої яка чинила опір, проник в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , а саме у ротову порожнину останньої, та завершив статевий акт сім`явиверженням, при цьому утримуючи за шию неповнолітню ОСОБА_9 та погрожуючи застосувати щодо неї насильство вагінального характеру.

27.03.2025 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України затриманий ОСОБА_5 .

28.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000230 від 27.03.2025 року; заявою ОСОБА_11 від 27.03.2025 року, протоколом огляду місця події від 27.03.2025 року із фототаблицею, протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 27.03.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.03.2025 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України від 28.03.2025 року.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , може опосередковано вказувати на можливість, покинути останнім місця постійного проживання та можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. З долучених письмових доказів вбачається, що підозрюваний будучі раніше судимим та звільненим з місць позбавлення волі, усвідомлюючи строк покарання, який йому загрожує за вчинення особливо тяжкого злочину, в якому він підорюється, з метою уникнення від відповідальності може безперешкодно покинути місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію використовуючи знання набуті під час проходження військової служби у ЗСУ, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, підозрюваному відоме місце проживання свідків та потерпілої, що також може спричинити ризик їх подальшого спілкування, у ході якого ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності, може впливати на них. Наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів їх допиту, не є остаточною інформацією для постановлення судового рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, оскільки, виходячи з принципу безпосередності судового розгляду свідок підлягає допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 28.03.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 25.05.2025 року, однак як пояснив у судовому засіданні слідчий завершити досудове розслідування до вказаного терміну не є можливим, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу від 28.03.2025 не зменшилися.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено слідчим та прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.06.2025 року.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.176-178,183,194,196,197, 205,369-372 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 червня 2025 року включно .

Ухвала про продовження строку тримання під вартою діє до 28.06.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 10:00 год. 23.05.2025 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя