Справа № 456/1868/13-к
Провадження № 1-в/456/58/2025
УХВАЛА

іменем України

30 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий подання заступника начальника Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07.11.2013 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 104 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

в с т а н о в и в:

До Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло подання заступника начальника Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ІХ від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024.

В обґрунтування подання зазначено, що законом внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинні діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно з частиною 2 статті 74 КК України, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2013, сума заподіяних збитків, які завдав ОСОБА_4 , складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому слі привести вирок у відповідність до вимог закону.

Представник Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , подала заяву, згідно якої подання підтримала та просила звільнити ОСОБА_4 , від покарання, призначеного вироком суду відповідно до вимог ч.2 ст.74 КК України.

Прокурор подав до суду заяву, якою просив відмовити в задоволенні подання, оскільки питання, які порушенні в поданні інспектора пробації, не стосуються приведення у відповідність рішення суду, які ухвалене без порушень закону чи неточностей, суперечностей та набрало законну силу. Зазначив, що згідно вироку ОСОБА_4 , засуджений за вчинення викрадення чужого майна шляхом проникнення, тобто за ч. 3 ст. 185 КК України, ще за трьома епізодами, вчиненими у 2013 році, де сума викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день вчинення таких кримінальних правопорушень.

Засуджений ОСОБА_4 , в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду подання.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Ч. 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ст. ст. 537, 539 КПК України визначений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків, але норми даних статей не містять норми про приведення вироку у відповідність до вимог закону, про що зазначено у поданні.

Таким чином, нормами діючого КПК України не передбачено процесуальної дії, як «приведення судового рішення у відповідність до закону», тобто подання має містити чітке формулювання щодо процесуального рішення, яке має прийняти суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного та враховуючи те, що подання подано з порушенням вимог КПК України, а суд розглядає справи з дотриманням принципу диспозитивності лише щодо тих питань, які внесені на його розгляд, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Крім цього, за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2013 ОСОБА_4 , було призначено одне покарання за ч. 3 ст. 185 КК України (за всіма дев`яти епізодами злочинів), а не за окремим епізодом. Таку повторність у кримінальному праві називають «повторність тотожних злочинів», оскільки йдеться про вчинення повторно (що означає вчинення вдруге, втретє і більше разів) такого ж самого, ідентичного за своєю кваліфікацією злочину. При такій повторності суд призначає єдине покарання за однією частиною статті, за якою кваліфіковані всі епізоди крадіжки, а не окремо за кожен епізод злочину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування положень Закону №3886-IX від 18.07.2024 до покарання, призначеного ОСОБА_4 , за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2013.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 26, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання заступника начальника Стрийського РВ №2 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1