УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 Справа №607/8962/25 Провадження №1-кс/607/2524/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на незаконне затримання, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» звернувся до слідчого суду зі скаргою на незаконне затримання ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги адвокат зазначив що 30.04.2025 з 19 год. 09 хв. до 20 год. 03 хв. слідчим СВ Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 в приміщені Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області за адресою м. Тернопіль, буд. Шевченко, 10 здійснено процесуальне затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Адвокат вважає, затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України є незаконним. Так, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, ОСОБА_5 затримано як особу, підозрювану у вчинені злочину, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000825 від 30.04.2025 за ознаками ч. 3 ст. 369-2 КК України. При цьому, до теперішнього часу повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 не оголошено та не вручено. Окрім цього, підстава затримання ОСОБА_5 у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину внесена шляхом прямого копіювання частини змісту п. 2 ч. 2 ст. 208 КПК України без конкретизації та без наведення жодних відомостей який саме очевидець чи потерпілий, які саме ознаки на тілі, на одязі чи на місці події вказують на вчинення злочину саме ОСОБА_5 . Також, при процесуальному затримані ОСОБА_5 ним як захисником було заявлено клопотання про надання для ознайомлення матеріали досудового розслідування, якими обґрунтовується затримання ОСОБА_5 , натомість слідча ОСОБА_4 надала для ознайомлення з матеріалів досудового розслідування лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який не містить жодних фактичних даних, які б підтверджували обґрунтованість підозри за ч.3 ст. 369-2 КК України та передбачені п.2 ч.1 ст. 208 КПК України підстави для затримання.

Більше того, слідчою було необґрунтовано відмовлено у ознайомленні з будь-яким іншим документом досудового розслідування, мотивуючи це тим, що це може зашкодити досудовому розслідуванню. Вказане на думку адвоката свідчить про те, що на час затримання ОСОБА_5 слідча ОСОБА_4 не мала в своєму розпорядженні крім витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань жодних матеріалів досудового розслідування, зокрема документів, які б містили відомості про обґрунтованість підозри та наявність підстав для.

Адвокат звертає увагу, що ОСОБА_5 був фактично був затриманий працівниками оперативного підрозділу СБУ 30.04.2025 о 16 год. 56 хв. під час проведення цим оперативним підрозділом негласної слідчо-розшукової дії Контроль за вчиненням злочину відповідно до ст. 271 КПК України.

При цьому протокол контролю за вчиненням злочину та інші матеріали, якими оформлено вказану процесуальну дію є таємними та відносяться до державної таємниці, відтак такі потребують певного часу на здійснення передбачених нормативними актами дій для зняття таємності і лише після цього можуть бути передані учасникам кримінального провадження.

Відтак на переконання адвоката слідча СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 менш ніж через годину після фактичного затримання о 17 год. 40 хв. 30.04.2025 затримала ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України незаконно, не маючи жодних документів, які б підтверджували на час затримання обґрунтованість підозри за ч. 3 ст. 369-2КК України та наявність передбачених ст. 208 КПК України підстав для затримання ОСОБА_5 , оскільки за такий короткий час матеріали НСРД Контролю за вчиненням злочину, яка проводилась оперативним підрозділом СБУ не були, та навіть фізично не могли бути розсекречені та передані у встановленому порядку з оперативного підрозділу органу досудового розслідування СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Окрім цього, зазначає, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, проте на момент затримання ОСОБА_5 відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б достатньої мірою підтверджували обґрунтованість підозри у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 369-2 КК України, або будь-якого іншого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі. Тому, за відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_5 таких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, як «вимагання» та «вплив», обґрунтованість підозри саме за цією кваліфікацією відсутня, що виключає правомірність затримання відповідно ст. 208 КПК України.

На підставі вищенаведеного, адвокат просить визнати затримання ОСОБА_5 14.05.1980 року незаконним та негайно звільнити його з-під варти.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених у ній мотивів просив задовольнити. Крім того, окрім доводів викладених у скарзі додатково зазначив, що у органу досудового розслідування були відсутні законні підстави для затримання ОСОБА_5 , оскільки, як вбачається із протоколу затримання останньому інкримінується вимагання та одержання неправомірної вимоги за вплив на посадових осіб органів місцевого самоврядування, проте у повідомлені про підзору зазначається, що ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні та одержанні неправомірної вимоги за вплив на посадових осіб ТЦК та СВ і медичних установ. Також вважає, що протокол огляду є недопустимим доказом, оскільки заходи НСРД оформлюються лише відповідним протоколом проведення НСРД, а не протоколом огляду.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 30.04.2025 за повідомленням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до якого надійшла заява ОСОБА_6 за кваліфікацією ч. 3 ст. 369-2 КК України. Передача коштів була оформлена протоколом огляду. Адвокату ОСОБА_3 у ознайомленні з матеріалами досудового розслідування, які стали підставою для затримання ОСОБА_5 вона не відмовляла, однак, таке клопотання було заявлене безпосередньо під час складання нею протоколу затримання, а відтак вона не могла одночасно складати протокол затримання і протокол ознайомлення захисника із матеріалами досудового розслідування. Разом з тим, під час вручення ОСОБА_5 підозри і клопотання про застосування запобіжного заходу нею було надано підозрюваному і його захиснику, докази, якими орган досудового розслідування обґрунтовує підозру. Вважає скаргу необґрунтованою, а тому просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, та які додано в судовому засіданні, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.ст. 42, 208 КПК України, підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо єобґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 цієї статті уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 208 КПК України передбачено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Слідчим суддею встановлено, що 30.04.2025 ОСОБА_6 звернувся до Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою, у якій просив встановити та притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який вимагає у нього неправомірну вигоду в сумі 10 000 доларів США за вплив на посадових осіб для надання йому відстрочки під час військової служби.

30.04.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, зокрема за фактом того, що до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали від правоохоронного органу за фактом вимагання одержання неправомірної вигоди особою А разом з іншими невстановленими особами за вплив на прийняття рішення особою щодо виготовлення документів, які надають право на звільнення з військової служби поєднане з вимаганням.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.04.2025, складеного у період з 19 год. 09 хв. по 20 год. 03 хв., вбачається, що слідчий СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000825 від 30.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, за участю захисника ОСОБА_3 , співробітника 6 відділу 6 управління ДВКР СБУ ОСОБА_8 склала даний протокол про те, що 30.04.2025 о 16 год. 56 хв. по вул. Шептицького, 32, м. Тернопіль старшим оперуповноваженим в ОВС ТУ ДВБ НП України ОСОБА_9 затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі, 30.04.2025 о 17 год. 40 хв. слідчим слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 у приміщенні Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, що за адресою: бульвар Т. Шевченка, буд. № 10 в м. Тернополі в порядку ст. 208 КПК України затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підстава затримання: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство не надає чіткого визначення поняття «безпосередньо після вчинення злочину», водночас, з текстуального тлумачення даного терміну, можна зробити висновок, що затримання за вказаною підставою має бути результатом оцінки уповноваженим співробітником оперативного підрозділу сукупності певних ознак, отриманих в результаті проведення безперервних оперативних дій, що дають підстави запідозрити особу у вчиненні злочину, після спливу незначного проміжку часу.

Окрім цього у вищезгаданому протоколі зазначено, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимагав та в подальшому одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_10 у розмірі 10 000 доларів США, за вплив на посадових осіб одного з органів місцевого самоврядування для виготовлення документів, що нададуть відстрочку від військової служби ОСОБА_11 , 30.04.2025. В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Тернопіль, вул. Шептицько,о, 32 на паркувальному майданчику АЗС «БРСМ Нафта» у ОСОБА_5 вилучено грошові кошти у сумі 10 000 доларів США. Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З огляду на викладене слідчий суддя відхиляє посилання адвоката на те, що у протоколі затримання не зазначено ознак злочину, за який затримано підозрюваного.

Також згідно протоколу затримання, ОСОБА_5 згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено, що він має право: отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Встановлено, що 01.05.2025 о 15 год. 27 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а відтак вручення повідомлення про підозру відбулось у строк передбачений ч. 2 ст. 278 КПК України, а тому слідчий суддя не бере до уваги доводи адвоката щодо невручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

З приводу розбіжностей наявних у витязі з ЄРДР, протоколі затримання та повідомлені про підзору зазначається щодо, а саме що у протоколі затримання ОСОБА_5 інкримінується вимагання та одержання неправомірної вимоги за вплив на посадових осіб органів місцевого самоврядування, а у повідомлені про підзору зазначається, що ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні та одержанні неправомірної вимоги за вплив на посадових осіб ТЦК та СВ і медичних установ, то слідчий суддя вважає, що вказане не може бути підставою для визнання затримання ОСОБА_5 незаконним, оскільки досудове розслідування знаходить на початковій стадії, та органом досудового розслідування вчиняються слідчі дії для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Так само не заслуговують на увагу доводи адвоката з приводу недопустимості протоколу огляду, яким оформлена передача коштів, оскільки слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що затримання ОСОБА_5 відбулося відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що ст. 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

При цьому, положення ст. 206 КПК України не передбачають розгляду питань законності затримання особи, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.

Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках.

При цьому як зазначає Верховний Суд у постанові від 27 травня 2019 року у справі №766/22242/17, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак на підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність викладених у скарзі доводів захисника про незаконне затримання ОСОБА_5 та не вбачає підстав звільнення його з-під варти.

Керуючись ст. ст. 206, 369-372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на незаконне затримання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 02.05.2025 о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1