Справа № 203/1529/25
Провадження № 1-кс/0203/1822/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Центральний районний суд м. Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпра, раніше не судимого, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

заявленого у кримінальному провадженні № 0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2025 року слідчий СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненою за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність продовження застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу слідчий мотивував наявністю ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду; можливості знищення або спотворення будь-яких речей чи документів; впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час або визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 19.02.2025 відкрите кримінальне провадження № 0000014.

12.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

13.03.2025 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування до 09.05.2025 включно, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн.

28.04.2025 ухвалою Дніпровського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2025 залишено без змін.

07.05.2025 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 до чотирьох місяців до 12.07.2025.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що останні в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та про обґрунтовану причетність до його вчинення ОСОБА_4 , оцінка чому надавалась слідчим суддею і при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011 року). У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»). При цьому, докази того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, обвинуваченим та його захисником не надані.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26.06.1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відносяться до категорій тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 9-ти років; офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Таким чином, обставини вчинення кримінального правопорушення, усвідомлення підозрюваним можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі; обізнаність про свідка, відомості про якого містяться в долученому до клопотання протоколі допиту, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідка у кримінальному провадженні з метою зміни ним змісту або обсягу своїх свідчень, які він буде надавати під час досудового розслідування та в суді.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя також враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях осіб, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які враховувались при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, на теперішній час не зменшились та не втратили своєї актуальності.

Ризики, визначені п. п. 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є недоведеними та цьому вже надавалась оцінка слідчим суддею під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, про що зазначено в ухвалі суду від 13.03.2025, підстави вважати, що такі ризики стали наявними, відсутні.

У зв`язку з вищенаведеним, продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню зазначеним вище ризикам та належному виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, що стосується порушення, ст.5, п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд) у зв`язку з надмірно тривалим триманням обвинувачених під вартою та тривалим кримінальним провадженням, слідчий суддя враховує, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, згідно вимог ст.91 КПК України.

Продовження строку досудового розслідування було ініційовано вперше та зумовлено, окрім іншого, необхідністю проведення ряду судових експертиз, що мають суттєве значення для повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження та проведення яких потребує значного часу.

Таким чином, на теперішній час існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, в зв`язку із цим, для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання підозрюваного під вартою є доцільним.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту або альтернативного запобіжного заходу в мінімальному розмірі, як про це просила сторона захисту, за обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, даних про його особу, наявних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, на даному етапі досудового розслідування не забезпечить в повній мірі запобіганню цим ризиками та належну процесуального поведінку підозрюваного.

Аргументи сторони захисту та посилання на наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, родини, постійного місця проживання, серйозних захворювань не спростовують того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, стороною захисту не надано слідчому судді об`єктивних медичних даних про те, що за станом свого здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з визначеною раніше заставою в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 605 600,00 грн, та, в разі її внесення, із покладенням обов`язків, визначених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131,176-178,182,183,193,194,199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000014 від 19.02.2025, задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 08.07.2025 включно з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4) Міністерства юстиції України.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваною з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 08.07.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 12.05.2025 року о 17 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1