27.05.25
Справа № 635/4088/25
Провадження № 1-кс/635/985/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року с-ще Покотилівка

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 про вжиття заходів безпеки в поряду ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга засудженого ОСОБА_2 про вжиття заходів безпеки в поряду ст. 206 КПК України.

У скарзі зазначено, що ОСОБА_2 засуджений вироком Артемівського місьрайонного суду Донецької області від 09.03.2021 за п.п.1.4 ч. 2 ст. 115 КК України, до довічного позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» де піддається катуванням

та спробам отруєння адміністрацією ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», з 21.04.2025 знаходиться на голодуванні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

27 травня 2025 року вищевказана скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль

за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст.3 КПК України).

Однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, тому відповідно до ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до

їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального-процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»).

Таким чином, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 206 КПК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або яка тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Разом з тим, з матеріалів клопотання не вбачається, що засуджений ОСОБА_2 тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та таким чином не перебуває під вартою.

Тому, застосування слідчим суддею ст. 206 КПК України стосується підозрюваних

та обвинувачених які на сумнівних підставах позбавлені свободи і є дані про застосування насильства під час затримання або тримання під вартою в державній установі. Проте, дана норма для слідчого судді не поширюється на засуджених осіб, які відбувають покарання

за вироком суду, який набрав законної сили після перегляду апеляційною та касаційною інстанцією.

У такому випадку застосування положень ст. 206 КПК України не передбачене, адже

на момент звернення до суду така особа вже не знаходиться під вартою, а відбуває покарання

за вироком суду, і як наслідок не є суб`єктом звернення та захисту відповідно до цієї статті.

Глава 22 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) регулює порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також КВК України, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Згідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань засуджені мають право відповідно до ст. 539 КПК України подавати клопотання до суду для вирішення питань, визначених ст. 537 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закон) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь

у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних

та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має, зокрема особа, яка заявила

до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь

чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень (ст.2 Закону).

З аналізу наведених норм слідує, що розгляд питання застосування заходів безпеки

в порядку ст. 206 КПК, враховуючи те, що ОСОБА_2 є засудженим вироком Артемівського місьрайонного суду Донецької області від 09.03.2021 за п.п.1.4 ч. 2 ст. 115 КК України та відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» не перебуває під вартою, не входить

до компетенції слідчого судді Харківського районного суду Харківської області.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст.206 КПК України.

Проте ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє

у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч.6 ст.9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Окремо, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що з відповідним клопотанням

про застосування заходів безпеки скаржник може звернутися до прокурора, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, правоохоронні органи із відповідною заявою

про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 11, 26, 206, 304 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про вжиття заходів безпеки в поряду ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а засудженим в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_4