В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000155 від 13 квітня 2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межирів Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, особи з інвалідністю 2 групи, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 приблизно в листопаді 2024 року, перебуваючи у парку імені Чайковського в сел. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, шляхом знахідки без передбаченого законом дозволу придбав іноземну ручну бойову гранату DM51А2 у спорядженому стані, яка є бойовим припасом, і яку переніс за місцем свого проживання у будинок АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України - придбання, носіння та зберігання бойвих припасів без передбаченого законом дозволу.

У цьому кримінальному провадженні 30 квітня 2025 року між прокурором Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений та його захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України. Підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк три роки в умовах звільнення від відбування покарання з випробуванням за статтею 75 Кримінального кодексу України з обов`язками, передбаченими статтею 76 цього Кодексу.

Крім того, прокурор та підозрюваний визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 зазначає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри, згоден на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявляє, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 також просить затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам його підзахисного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд у судовому засіданні з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє, 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього, суд у судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, яка відповідно до статті 12 цього Кодексу відноситься до тяжких злочинів. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною другою статті 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд у судовому засіданні, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та дослідивши матеріали кримінального провадження, констатує, що умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна і передбачає можливість укладення угоди; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не існує; очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не вбачається; фактичні підстави для визнання винуватості наявні.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

На думку суду, за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, у виді позбавлення волі на строк три роки в умовах звільнення від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком, який суд визначає тривалістю два роки, з обов`язками, передбаченими частиною першою статті 76 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта складають 7131,20 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речовий доказ гранату - слід передати Збройним Силам України.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись статтями 314, 369, 370, 371, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2025 року між прокурором Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України і обрати йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

У відповідності із статтею 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Згідно з частиною першою статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - гранату з маркуванням "HGR SPLITTER DM51 F2 DNM05E0019" з важелем "HGRZ DM82F3 LOS DNM05D0015", - яка знаходиться у відділі вибухово-технічної служби ГУНП у Вінницькій області, передати Збройним Силам України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта при провадженні судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-25/8722-ВТХ від 23 квітня 2025 року в сумі 7131 (сім тисяч сто тридцять одну) грн 20 коп.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу : обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_9