Провадження: № 1-кп/484/279/25
Справа: № 484/2215/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дебальцеве Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, на утримання має чотирьох малолітніх дітей, не є інвалідом, зареєстрований як внутрішньо-переміщена особа, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 року близько 14 год. 15 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), ОСОБА_5 перебував на вулиці, навпроти свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись у вказаному місці у ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин стався конфлікт з сусідом ОСОБА_4 . В ході даного конфлікту ОСОБА_5 , на грунті раптово-виниклих неприязних відносин, маючи протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що може заподіяти шкоду здоров`ю, бажаючи та свідомо припускаючи настання такої шкоди, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись фактично навпроти потерпілого ОСОБА_4 , взяв з землі шматок цегли в праву руку та умисно, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав з розмаху один удар шматком цегли в область кінця лівої брови ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя.

Спричинені ОСОБА_5 тілесні ушкодження ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаялася, попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 .

Поскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зазначені в обвинувальному акті обставини також підтверджуються висновком експерта № 68 від 26.03.2025 відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено забійні рани (дві) обличчя, дані тілесні ушкодження могли утворитися 25.03.2025 від дії тупого (их) твердого(их) предмету (ів) при обставинах на які вказує потерпілий і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказане тілесне ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

Таким чином, суд вважає, кримінально-правову кваліфікацію ОСОБА_5 вірною за ч.1ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченму ОСОБА_5 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.ст. 66,67 КК України, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває та проживання характеризується негативно, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373,374 КПК України, ст.125 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя