Провадження №11-сс/801/630/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2025 року,

якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_7 , 28.07.2025 при огляді поштової скриньки за місцем проживання виявив у білому конверті анонімне повідомлення щодо вчиненого кримінального правопорушення з боку ОСОБА_8 . Зокрема, вказана особа за неправомірну вигоду, наданням десяти фур деревини (отриманої шляхом незаконної вирубки та організації подальшого перевезення) для уповноважених осіб Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області та Вінницької обласної прокуратури для здійснення відповідних дій співробітниками вказаних органів з метою перешкоджання здійсненню досудового розслідування кримінального провадження у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 358 та 384 КК України, до якого причетний його син заступник начальника ГУВБ СБУ ОСОБА_9 .

На переконання заявника, ОСОБА_8 надав п`ять фур деревини для співробітників Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області за введення в оману Гайсинського районного суду Вінницької області щодо неотримання вказаним органом прокуратури заяви ОСОБА_7 від 05.06.2025 про кримінальне правопорушення. За результатами чого Гайсинським районним судом Вінницької області постановлено ухвалу від 02.07.2025 у справі № 129/2164/25 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність місцевої прокуратури.

На думку заявника, вказана особа надала п`ять фур деревини співробітникам Вінницької обласної прокуратури задля введення в оману Вінницького міського суду Вінницької області, а також Вінницького апеляційного суду при розгляді судової справи № 127/18604/25 шляхом надання неправдивих відомостей про наявність кримінального провадження (№ 0000109), внесеного за поданою ОСОБА_10 аналогічною заявою від 04.06.2025 про кримінальне правопорушення до Вінницької обласної прокуратури.

За результатами чого як судом першої, так і апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність вказаного органу прокуратури щодо внесення відомостей до ЄРДР. Наразі судове рішення у справі № 127/18604/25 оскаржується у касаційному порядку.

Водночас, на зворотньому боці листа з анонімним повідомленням також вказано про наміри вчинити кримінальне правопорушення з боку батьків ОСОБА_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Заявник переконаний, що, вказаними особами планується організація надання неправомірної вигоди для нього (матеріальних та нематеріальних благ, у тому числі послуг інтимного характеру) за нездійснення дій щодо постановлення їх сина заступника начальнику ГУВБ СБ України ОСОБА_12 у скрутне становище.

Вищевказане містить у собі ознаки вчинення кримінального правопорушення з боку сім`ї Попельнюків, передбаченого статтями 369 КК України «Пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі», та 246 КК України «незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу».

На думку заявника, з боку посадових осіб Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області, а також Вінницької обласної прокуратури (прокурори ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 384 КК України «Введення в оману суду».

Листом начальника слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області від 30.07.2025 № 53/6/7-734 (додається) повідомлено про те, що аналогічна заява, подана 29.07.2025 на адресу УСБУ у Вінницькій області, була направлена до Вінницької обласної прокуратури для розгляду за компетенцією та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заявник зазначає, що на адресу Вінницької обласної прокуратури ним було подано саме заяву про кримінальні правопорушення, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та містить усі необхідні реквізити: дата подання, інформація про заявника, виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті КК України.

Заявник переконаний, що викладені ним у заяві про кримінальні правопорушення обставини на етапі внесення відомостей до ЄРДР були цілком достатніми для вчинення відповідної дії. При цьому не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складів кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

Додатково заявник зазначив, що 01.08.2025 на його електронну адресу надійшов лист Вінницької обласної прокуратури № 09/2-890ВИХ-25 від 31.07.2025 про те, що його звернення розглянуто. За результатами зазначено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактами, викладеними у моїх зверненнях не вбачається.

На думку заявника, уповноваженою особою Вінницької обласної прокуратури допущено протиправну бездіяльність та порушено вимоги ст. 214 КПК України, а тому ОСОБА_7 просив слідчого суддю скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2025 року -відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що в поданій ОСОБА_7 заяві не вбачається обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення, слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30.07.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 369, 246, 384 КК України, (підписаною в 12:37:43год. 30.07.2025 за допомогою ЕЦП файл із назвою «Вінниця_прок.246_369_384_30.07.25.pdf.xml»).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на адресу Вінницької обласної прокуратури було подано саме заяву про кримінальні правопорушення, а не будь-який інший документ, що відповідала вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та містила усі необхідні реквізити, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 369, 246 та 384 КК України. Вважає, що оцінка повідомленої ним інформації можлива на підставі належної перевірки органом досудового розслідування. Така перевірка може бути здійснена лише шляхом проведення слідчих дій (після внесення відомостей до ЄРДР). З огляду на це, прокурор зобов`язаний розпочати досудове розслідування після надходження заяви про кримінальне правопорушення.

Позиції учасників судового засідання

У судове засідання заявник ОСОБА_7 не з`явився, оскільки в апеляційній скарзі зазначив про проведення судового розгляду у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, оглянувши матеріали судового провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає у повному обсязі.

За приписами ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ж ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, у силу вимог ч.ч.1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Разом з цим, якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, узагальнені доводи апелянта, які зводяться до наявності обов`язку фактично автоматичного внесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявою (повідомленням), позбавлені підстав.

Як убачається із заяви ОСОБА_7 , він зазначає про вчинення кримінального правопорушення з боку сім`ї Попельнюків, передбаченого статтями 369 КК України «Пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі» та 246 КК України «незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу». А також про вчинення посадовими особами Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області, а також Вінницької обласної прокуратури (прокурори ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) кримінального правопорушення, передбаченого статтею 384 КК України «Введення в оману суду».

Відповідно до ч.1 ст. 246 КК України відповідальність настає за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Зідно з примітки ст. 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Згідно з ч.1 ст. 369 КК України кримінальна відповідальність настає за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

За ч.1 ст. 384 КК України кримінальна відповідальність настає за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Однак, проаналізувавши зміст заяви про вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла до висновку, що заява ОСОБА_7 не містить конкретних даних і наведення обставин, які би могли вказувати на вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених ст. ст. 246, 384, 369 КК України, що було би підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щоб в подальшому проводити досудо ве розслідування.

Навпаки, викладені заявником твердження ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону, не містять об`єктивних відомостей та обставин, які би свідчили про ймовірне вчинення згаданих вище кримінальних правопорушень.

Більше того, у своїй заяві ОСОБА_7 жодним чином не вказує про заподіяння чи можливе заподіяння діями ОСОБА_15 істотної шкоди, що дозволяв би його проаналізувати у співставленні з приміткою до ст. 246 КК України.

Суд апеляційної інстанції не виключає, що на стадії звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення автор заяви може не мати точних і конкретних відомостей щодо розміру заподіяної шкоди в розумінні положень ст. 246 КК України, але, ініціюючи кримінальне провадження та вважаючи, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КК України, він має навести хоча б мінімальну вказівку про спричинення чи можливе спричинення внаслідок незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників істотної шкоди, що давало би можливість органу досудового розслідування перевірити таку інформацію в рамках розпочатого кримінального провадження, оскільки в протилежному випадку відсутні жодні підстави вважати, що в поданій заяві йдеться про ймовірне вчинення кримінально протиправного діяння.

Крім того, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 369 КК України, може виражатися у трьох формах: пропозиція неправомірної вигоди це висловлення наміру про надання такої вигоди, може бути здійснена в будь-якій формі (усно, письмово, через посередника) і має містити достатньо інформації про предмет неправомірної вигоди; обіцянка неправомірної вигоди це висловлення наміру про надання неправомірної вигоди з повідомленням про місце, спосіб, порядок надання такої вигоди; надання неправомірної вигоди це безпосередня передача предмета неправомірної вигоди службовій або іншій особі.

Важливо зазначити, що злочин вважається закінченим з моменту здійснення будь якої із зазначених дій, незалежно від того, чи прийняла службова особа пропозицію, обіцянку або саму неправомірну вигоду.

Однак, у заяві про вчинення Попельнюками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-караних діянь та не зазначено фактичного існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочинів.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, виражається у вчиненні однієї із наступних дій з надання: 1) завідомо неправдивого показання свідка, потерпілого; 2) завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України; 3) подання завідомо недостовірних або підроблених доказів; 4) завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Разом з тим, із змісту заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, посадовими особами Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області, а також Вінницької обласної прокуратури (прокурори ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) не вбачається ознак об`єктивної сторони вказаного правопорушення. Зрештою належного підтвердження доводів у частині введення в оману суду зазначеними особами заявник колегії суддів не надав. З огляду на зазначене, одне лише посилання без підтвердження доказами, на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, посадовими особами Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області, а також Вінницької обласної прокуратури (прокурори ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, на переконання колегії суддів, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 30.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення, належним чином мотивовані, грунтуються на змістовному досліджені усіх обставин кримінального провадження та доводів апелянта.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процеусального порядку судового розгляду скарги, які згідно з ст. 412 КПК України, слід було визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга заявника є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4