Справа№ 309/1088/18
Провадження № 1-кп/309/89/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Хуст клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000263 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотарево Хустського району та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2017 року близько 10.30 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр розвороту з правого узбіччя в с.Сокирниця по вул.Центральній, навпроти будинку №60, Хустського району грубо порушив вимоги п.п.9.2.б, 9.4, 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: перед початком розвороту повинен був переконатись в тому, що цим маневром не буде створено перешкоди чи небезпеки для руху іншим його учасникам, зокрема, дати дорогу водію ОСОБА_6 , який керував мотоциклом марки «Днепр 12» н.з. НОМЕР_2 , що наближався до нього ззаду, і лише після цього приступити до маневру, з результаті чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Днепр 12 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 відповідно до висновку судово- медичного експерта №192 від 29.03.2017 отримав наступні тілесні ушкодження: синець правої поперекової ділянки; закритий багато уламковий перелом діафіза лівого плеча із зміщенням. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини облицювання автомобіля та мотоцикла із послідуючим падінням, ударяння та ковзанням тіла по твердих покривах дороги під час ДТП і вкладаються в час події, що мала місце 11.03.2017. Вищевказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці згідно п 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 їх слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до висновку експерта №10/66 від 13 березня 2018 року своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 9.2 «б», 9.4, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що:

9.2 «б» водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом;

9.4 Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Отже, у даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , у відповідності до вимог п.п.9.2.б,10.1 та 10.4 ПДР України перед початком розвороту повороту повинен був переконатись в тому, що цим маневром не буде створено перешкоди чи небезпеки для руху іншим його учасникам, зокрема дати дорогу мотоциклу, що наближався до нього ззаду, і лише після цього приступити до маневру.

При заданих вихідних даних з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля марки «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , вимогам пунктів п.п.9.2.б, 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючою ознакою: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання, у якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання і просила звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив дане кримінальне провадження закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В попередніх судових засіданнях адвокат ОСОБА_8 повідомив суд, що точне місцезнаходження потерпілого йому невідоме, потерпілий вже декілька років знаходиться за кордоном на роботі не може з`явитися в судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши клопотання обвинуваченого, суд приходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Враховуючи те, що з моменту вчинення вказаного злочину минуло більше трьох років, у відповідності до 2 ч.1 ст. 49 КК України сплинули строки притягнення особи, яка його вчинила, до кримінальної відповідальності.

Згідно із п 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився трьох річний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За таких обставин суд вважає, що по справі наявні всі підстави для задоволення даного клопотання, виходячи з вимог, передбачених п.2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Суд позбавлений можливості з`ясувати думку потерпілого відносно звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 тривалий час знаходиться за кордоном і його місце перебування на сьогоднішній день невідоме.

Питання щодо цивільного позову, заявленого в даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування йому шкоди, завданої злочином слід вирішувати в порядку цивільного судочинства, оскільки статтею 129 КПК України не визначено можливості вирішення позову в кримінальному провадженні під час закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності особи з підстав, передбачених ст.49 КК України. Тому при закритті кримінального провадження потерпілому йому слід роз`яснити про його право на пред`явлення даного позову до суду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги те, що суд звільняє ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закривається, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК витрати на проведення двох судово-автотехнічних експериз в розмірі 1430 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого, а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Враховуючи наведене та керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 283, ст. ст. 284 - 288 КПК України, п.2 ч.1 ст. 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000263 закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду, у зв`язку із закриттям даного кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 про його право на пред`явлення даного позову до суду в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за проведення двох судово-автотехнічних експериз в розмірі 1430 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль марки «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Днепр 12» д.н.з. НОМЕР_2 , які повернуті власникам під розписку на відповідальне зберігання залишити власникам.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1