УХВАЛА

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 161/5555/24

провадження № 51-3144 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі (далі - Суд):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2025 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 02 липня 2025 року,

установив:

Луцький міськрайонний суд Волинської області вироком від 03 лютого 2025 року засудив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 111 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, правоохоронних органах, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 3 роки.

На підставі статті 54 КК, позбавив ОСОБА_5 спеціального звання «лейтенант внутрішньої служби».

Волинський апеляційний суд ухвалою від 02 липня 2025 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2025 року - без змін.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого просить скасувати вказані судові рішення та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Суд, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 КПК, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог частини другої статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник,окрім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, захисник просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі статтею 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

У зв`язку із цим Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд є судом права, а не факту і відповідно до статті 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Окрім того захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не звернув уваги на те, що касаційний суд не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу і має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

Також у скарзі не міститься в аспекті статей 404, 412 КПК аргументів на підтвердження допущення під час здійснення апеляційного провадження за аналогічних доводів скарги захисту, таких істотних порушень норм процесуального права, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне рішення, замість цього позиція захисту зводиться до тез про недодержання статей 370, 419 КПК.

Разом із цим автор скарги допустив суперечності, зазначивши у тексті скарги різні підстави для скасування оспорюваних рішень.

У порушення вимог частини третьої статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі частини першої статті 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2025 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 02 липня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3