ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 12 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 оскаржується бездіяльність прокурора щодо невиконання ухвали слідчого судді та вимоги скарги ОСОБА_7 не є предметом розгляду слідчого судді.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 21 липня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за скаргою, не врахував те, що: її було подано на бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, а саме у невиконанні ухвали слідчого судді, та в скарзі було викладено вимогу зобов`язати прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР (Відділу-31) Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 як старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2025 року за №0000079, вчинити певну дію безумовно виконати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 01 серпня 2025 року у справі №554/11224/25 (провадження №1-кс/554/9371/2025), у зв`язку з чим ця скарга відповідала вимогам п.1 ч.1 ст.303 КПК України щодо предмету оскарження на досудовому провадженні та вимогам п.3 ч.2 ст.307 КПК України в частині того, яке судове рішення може бути постановлено слідчим суддею за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування; органами досудового розслідування та прокуратури не вживаються заходи для належного здійснення кримінального провадження під час досудового розслідування; уповноваженою особою Полтавської обласної прокуратури безпідставно не розглянуто подане ним ( ОСОБА_7 ) клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні від 21 липня 2025 року; без надання йому процесуального статусу потерпілого він позбавлений можливості на захист своїх прав та інтересів. Також апелянт посилається на те, що слідчий суддя ОСОБА_1 під час вирішення скарги могла упереджено до нього ставитись.

Прокурор ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час апеляційного розгляду, до суду не з`явився та заявив клопотання щодо здійснення судового засідання апеляційного суду за його відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку апелянта ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги з доповненнями, позицію прокурора ОСОБА_6 , який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги з доповненнями та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом приписів ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження в разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року по справі "Скорик проти України" визначено, що право на справедливий суд, одним із аспектів якого є право на доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до слідчого судді, суду в разі незгоди із процесуальними рішеннями, дією чи бездіяльністю, в тому числі щодо предмету оскарження, не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а, отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до цього КПК України визначає, в яких випадках і які процесуальні рішення, дії чи бездіяльність, підлягають оскарженню до слідчого судді.

Частиною ж 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зазначена в п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність передбачає такі ознаки: 1) дізнавач, слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Отже, ця норма передбачає можливість звернення до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо визначених кримінальним процесуальним законодавством обов`язків, для виконання яких встановлений конкретний строк.

Згідно з ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України.

З матеріалів провадження встановлено, що 01 серпня 2025 року у справі №554/11224/25 (провадження №1-кс/554/9371/2025) слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Полтава задоволено скаргу ОСОБА_7 і зобов`язано прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР (Відділу-31) Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 (іншу уповноважену особу в разі його відсутності) в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 за ч.1 ст.146-1 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_7 від 21 липня 2025 року про залучення його потерпілим у порядку, передбаченому ст.220 КПК України, з прийняттям процесуального рішення у вигляді постанови, оформленої у відповідності до ст.110 КПК України (а.п.17-18).

Затим ОСОБА_7 подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава скаргу на бездіяльність прокурора Полтавської обласної прокуратури щодо невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 01 серпня 2025 року (справа №554/11224/25, провадження №1-кс/554/9371/2025) та просив зобов`язати прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР (Відділу-31) Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 як старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2025 року за №0000079 за ч.1 ст.146-1 КК України (іншу уповноважену особу в разі його відсутності), безумовно виконати зазначену вище ухвалу слідчого судді (а.п.1-34).

Разом з тим, оскарження дій, бездіяльності уповноваженої особи органу прокуратури щодо невиконання чи неналежного виконання ухвали слідчого судді, постановленої за результатами вже здійсненого розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо нерозгляду в передбаченому законодавством порядку клопотання про визнання потерпілим, приписами КПК України не передбачено. КПК України не регламентовано судового контролю з боку слідчого судді за діями уповноваженої особи по виконанню судового рішення і приписи кримінального процесуального закону не наділяють слідчого суддю повноваженнями на постановлення судового рішення про зобов`язання органу прокуратури виконати інше судове рішення іншого слідчого судді.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вчинити процесуальну дію у передбачений КПК України строк означає здійснення дізнавачем, слідчим, прокурором у цей строк в рамках відповідного кримінального провадження певних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом, з метою реалізації завдань кримінального провадження.

У той же час, порядок виконання судових рішень передбачений розділом VIII КПК України, відповідно до якого судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч.2 ст.534 КПК України).

У скарзі ОСОБА_7 предметом оскарження не є бездіяльність прокурора, пов`язана із невчиненням процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а ОСОБА_7 оспорюється невиконання судового рішення та порушується перед слідчим суддею питання щодо встановлення зобов`язання на виконання ухвали слідчого судді за допомогою іншої ухвали слідчого судді. Тобто ОСОБА_7 оскаржується невиконання ухвали слідчого судді, що не належить до кола рішень, дій чи бездіяльності, оскарження яких передбачено в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

Так, із аналізу положень кримінального процесуального закону вбачається, що ст.303 міститься в Розділі III «Досудове розслідування» Глава 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» §1 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» КПК України. Між тим, порядок виконання судових рішень, до яких згідно зі ст.369 КПК України належать ухвали слідчих суддів, передбачено Розділом VIII «Виконання судових рішень» КПК України, зокрема, ст.534 КПК України. Тобто законодавство України визначає механізми виконання судового рішення (розділ VIII КПК України), а також передбачає відповідальність за його невиконання (ст.382 КК України). Тому до повноважень слідчого судді при розгляді скарг у порядку ч.1 ст.303 КПК України не входить постановлення судового рішення за скаргою на бездіяльність прокурора щодо невиконання ухвали слідчого судді.

Таким чином, викладені вище положення КПК України свідчать про те, що оскаржувана ОСОБА_7 бездіяльність прокурора щодо невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 01 серпня 2025 року (справа №554/11224/25, провадження №1-кс/554/9371/2025) не є предметом розгляду відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України та не підлягає оскарженню до слідчого судді на досудовому провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя, як наслідок, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.304 КПК України, а тому наведені в апеляційній скарзі з доповненнями твердження не спростовують правильність такого висновку.

Окрім того, всупереч доводам апелянта, перевіркою матеріалів провадження не встановлено підтверджених обставин, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, які би свідчили про наявність сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_1 , унеможливлювали її участь у згаданому вище провадженні та вказували би на незаконний склад суду.

Отже, оскільки доводи апеляційної скарги з доповненнями, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, то апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 12 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4