Справа № 155/216/25 Провадження №11-кп/802/473/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луцьк, Волинської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_2 , не судимий, одружений, не працюючий, з повною загальною середньою освітою, українець, громадянин України, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.382 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст.382 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.382 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Горохівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, більш суворим, за даним вироком, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Зараховано ОСОБА_8 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю відбуте покарання за попереднім вироком Горохівського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2023 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Вироком вирішення питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він постановою Горохівського районного суду Волинської області від 21 вересня 2020 року в справі № 155/834/20, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, яка набрала законної сили 02 жовтня 2020 року, про яку ОСОБА_8 достовірно знав та був з нею ознайомлений. Однак, 18 березня 2023 року о 20 годині 38 хвилин, ОСОБА_8 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, умисно, не виконуючи постанову Горохівського районного суду Волинської області від 21 вересня 2020 року в справі № 155/834/20, яка набрала законної сили 02 жовтня 2020 року, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Opel», моделі «Omega», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вулиці Шевченка, м. Горохів, Луцького району, Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, де його було зупинено працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_8 , постановою Горохівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2022 року в справі № 155/1314/22, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, яка набрала законної сили 10 січня 2023 року, про яку ОСОБА_8 достовірно знав та був з нею ознайомлений. Однак, 08 травня 2024 року о 07 годині 22 хвилин, ОСОБА_8 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 10 років, умисно, не виконуючи постанову Горохівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2022 року в справі № 155/1314/22, яка набрала законної сили 10 січня 2023 року, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, будучи раніше судимим вироком Горохівського районного суду Волинської області від 24.10.2023 за ч. 1 ст. 382 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Opel», моделі «Omega», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вулиці Львівській, м. Горохів, Луцького району, Волинської області, де його було зупинено працівниками поліції.

Також, ОСОБА_8 , постановою Горохівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2023 року в справі № 155/387/23, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, яка набрала законної сили 21 квітня 2023 року, про яку ОСОБА_8 достовірно знав та був з нею ознайомлений. Однак, 11 грудня 2024 року о 06 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 10 років, умисно, не виконуючи постанову Горохівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2023 року в справі № 155/387/23, яка набрала законної сили 21 квітня 2023 року, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, будучи раніше судимим вироком Горохівського районного суду Волинської області від 24.10.2023 за ч. 1 ст. 382 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та рухався по вулиці Львівській в с. Сільце, Луцького району, Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, де його було зупинено працівниками поліції.

Також, ОСОБА_8 , постановою Горохівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2024 року в справі № 155/2042/24, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, яка набрала законної сили 04 січня 2025 року, про яку ОСОБА_8 достовірно знав та був з нею ознайомлений. Однак, 08 січня 2025 року о 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 5 років, умисно, не виконуючи постанову Горохівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2024 року в справі № 155/2042/24, яка набрала законної сили 04 січня 2025 року, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, будучи раніше судимим вироком Горохівського районного суду 24.10.2023 за ч. 1 ст. 382 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, керував транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Opel», моделі «Omega», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вулиці Річній, м. Горохів, Луцького району, Волинської області, де його було зупинено працівниками поліції.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і його особі, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосуванням до нього вимог ст. 75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Вказує, про необґрунтованість виключення щирого каяття як обставини, що пом`якшує його покарання, а також безпідставність застосування додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з огляду на санкцію ч. 3 ст. 382 КК України. Просить вирок суду першої інстанції змінити, яким призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку та виключити застосування додаткового покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які, кожен зокрема, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, яка апеляційну скаргу заперечила та просила залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.1 та ч.3 ст.382 КК України є правильною і також не оскаржується.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого, про наявність підстав для пом`якшення призначеного йому покарання шляхом застосування до нього положень ст. 75 КК України тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами

Приписами ч.1 ст.65 КК України передбачено, що суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно положень ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті (частині статті) Особливої частини КК України, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_8 , місцевим судом дотримані.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання, суд першої інстанції, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, належним чином урахував усі обставини кримінального провадження, у тому числі ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, обставини їх вчинення, дані про особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно ніде не працює, однак неодноразово не виконував рішення суду, яке набрало законної сили, був засуджений за тотожне кримінальне правопорушення, відповідних висновків не зробив, не став на шлях виправлення, а продовжував вчиняти кримінальні правопорушення.

При цьому також враховано і наявність пом`якшуючої покарання обставин, а саме визнання вини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Оскільки обвинувачений під час судового розгляду змінював свої покази щодо визнання вини суд дійшов висновку що його каяття є нещирим та не зазначив обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки вона не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, і з таким висновком погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в даному випадку підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, тому вид та розмір покарання, призначений ОСОБА_8 відповідає принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатнім для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неспроможними та не можуть бути задоволеними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання, саме у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.

Разом з тим, з огляду на санкцію ч. 3 ст. 382 КК України судом обґрунтовано призначено додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Призначене судом ОСОБА_8 покарання повністю відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень і на думку суду апеляційної інстанції повністю відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченим дій, їх небезпечності та даним про особу винного, і не є надто суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

На думку суду апеляційної інстанції, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, підстав для зміни оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2025 року стосовно останнього, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий

Судді