Кримінальне провадження №629/5658/25
Номер провадження 1-кп/629/335/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю:прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000578 від 08.05.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в:

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.06.2024 у справі №629/3171/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п?ять) років.

Після чого, у невстановлений в ході досудового розслідування та судового розгляду час, за невстановлених в ході досудового розслідування та судового розгляду обставин у ОСОБА_4 , який достовірно знав про наявність вказаної постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.06.2024, яка набрала законної сили 24.06.2024, будучи ознайомлений з нею належним чином та маючи реальну можливість її виконання, виник злочинний умисел, направлений на умисне невиконання вказаного судового рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 07.05.2025 року о 14:10 год., підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України, в частині обов?язковості виконання судових рішень, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою умисного невиконання судового рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами, сів за кермо та почав керувати автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Маріупольській в м. Лозова Харківської області, де був зупинений працівниками ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, під час чого, було встановлено, що останній позбавлений права керувати транспортними засобами строком на п?ять років, відповідно до вище вказаної постанови суду.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні вищезазначеного злочину визнав в повному обсязі, підтвердив факти і обставини, викладені в обвинувальному акті.

11.08.2025 року між прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області

ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо призначення покарання: - за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , укладеної у присутності захисника ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.2 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Згідно зі ст. 12 КК України ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, маючий на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на військовому обліку перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро кається, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити зазначену угоду.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просила затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 1 ст.382 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням

(якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди). Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи зокрема, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК).

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, щире каяття обвинуваченого у скоєнні даного злочину, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки в судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи в межах кримінального провадження відсутні.

У справі наявні речові докази, а саме: 2 DVD-R диски з відеозаписами, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі:

- 2 DVD-R диски з відеозаписами- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Згідно із ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до

Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1