Справа № 202/2904/25
Провадження № 1-кс/202/2379/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
28 березня 2025 року місто Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянки України, який має вищу освіту, заміжня, має двох дітей 2016 та 2017 року народження, працює директором ТОВ «Європейський діагностичний центр «Європа», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -
Слідчий відзначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується протоколом обшуку, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду та іншими доказами.
Слідчий вважає наявними ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, на теперішній час не вилучені всі докази правопорушення.
На думку слідчого, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
За цих підстав слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням її в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області.
Визначити підозрюваній розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 484 480 грн.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрювана та її захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Вважали, що ризики, на які посилаються слідчий та прокурор, не доведені, а підозра є необґрунтованою, так як її дії невірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 369-2 КК України замість ч. 1 ст. 190 КК України.
Просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей, чоловіка похилого віку та матір-інваліда.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню за наступних підстав:
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Визначаючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, слідчий суддя виходить з того, що обґрунтована підозра це такий стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку.
Так, у рішенні у справі «Нечипорук і И?онкало проти Украі?ни» від 21.04.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостеи?, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. Підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.
Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується, насамперед, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання, під час якого в неї вилучені грошові кошти, які є предметом неправомірної вигоди.
Отже, незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_4 чи правової кваліфікації інкримінованого їй діяння сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить, що вона дійсно може бути причетною до інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом підкупу або вмовляння, оскільки вона підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, має доступ до медичної документації та інших документів.
Поряд із цим ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення чи продовження правопорушення, в якому вона підозрюється, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки він об`єктивно не підтверджений.
При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати її у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, а також дані про особу підозрюваної, яка працює директором ТОВ «Європейський діагностичний центр «Європа», раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей 2016 та 2017 року народження, в той же час підозрюється у вчиненні неправомірних дій з метою визнання осіб непридатним до проходження військової служби під час воєнного стану, має доступ до документів та зв`язки з особами, яким можуть бути відомі обставини вчинення нею цього злочину.
Тому, на переконання слідчого судді, застосування до ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.
Слідчий суддя вважає, що з урахуванням злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , всіх інших обставин кримінального провадження, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки підозрювана не буде обмежена у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, що може забезпечити її належну процесуальну поведінку.
Отже, оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Отже, закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави.
Такими обставинами є всі обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інші дані про його особу, ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями те, що розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та водночас не буде завідомо непомірним для нього.
Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.
В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної вважає за можливе визначити підозрюваній розмір застави.
З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, а також сімейного і майнового стану підозрюваної, яка працює директором діагностичного центру, володіє нерухомим майном та автомобілем, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн. (80 х 3028 грн.), за умови внесення якої її можливо звільнити з-під варти.
Слідчий суддя вважає, що застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити бажання ухилитися чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, тобто зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є непомірною для підозрюваної з огляду на її сімейний і майновий стан.
Натомість цього підстав для визначення застави в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 484 480 грн., слідчий суддя не вбачає, оскільки виявлені грошові кошти були вилучені, підозрювана має на утриманні двох малолітніх дітей.
Застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент до 25 травня 2025 року включно, слідчий суддя також вважає за необхідне відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту її затримання 27 березня 2025 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 25 травня 2025 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави на строк до 25 травня 2025 року включно наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 25 травня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8