ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1820/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/815/25 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

- захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 13.06.2025,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 09.08.2025, без визначення розміру застави.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 13.06.2025 до Берестинського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000580 від 07.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

12.06.2025 ОСОБА_7 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 13.06.2025, постановити нову, якою обрати відносно останнього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Прокурор був повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляції по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних причин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, відповідно до ст. 214 КПК України, 07.06.2025 до ЄРДР за №0000580були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України та розпочате досудове розслідування.

В порядку ст. 276-278 КПК України 12.06.2025слідчим здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2025; рапорт старшого інспектора чергового ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 ; протокол огляду місця події від 07.06.2025; протокол допиту потерпілого від 07.06.2025; протокол огляду речей від 07.06.2025; протокол огляду від 11.06.2025; ризики, передбачених пп. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК Українинедостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою.

Проте, слідчим суддею не враховано, що відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Слідчий суддя визнав доведеним існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Проте, слідчим не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливала на потерпілого, свідків або перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проходить службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 починаючи з 12.01.2021, має на утриманні хвору марі, що підтверджується медичними документами.

Крім того, ОСОБА_7 неодноразово отримував поранення. 30.10.2024 він отримав вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення поперекової ділянки праворуч, ВОСП правої сідничної ділянки з вогнепальним переломом шийки правої стегневої клітки зі зміщенням уламків з наявністю стороннього тіла (металевий уламок), що підтверджується медичними довідками.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1030 від 20.11.2024 травма ОСОБА_7 відноситься до тяжких.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий в клопотанні лише зазначив про неможливість запобігання вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проте, будь-якого обґрунтування, з посиланням на матеріали кримінального провадження, обставин, які дають підстави вважати неможливим застосування до ОСОБА_7 іншого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, клопотання не містить.

Таким чином, висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою належним чином не вмотивований.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про доведеність слідчим обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобіганням ризикам у кримінальному провадженні та необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України.

Судова колегія враховує похилий вік підозрюваного, його хронічні захворювання та необхідність проведення лікарських обстежень та перебування під наглядом лікарів.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та про можливість застосування до підозрюваного ст. 181 КПК України і обрає у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування цілодобово.

На думку судової колегії саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту цілодобово, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З огляду на викладені обставини у сукупності, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачені п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до прокуратури Харківської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,в повній мірі відповідатиме меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2022, щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді