Провадження № 1-кп/742/498/25
Єдиний унікальний № 733/924/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року м.Прилуки

Колегія суддів Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000025 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ічня Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

У С Т А Н О В И ЛА :

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

26.05.2025 ухвалою Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, направлено для розгляду до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 визначено склад колегії суддів: головуючого суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , для розгляду матеріалів кримінального провадження.

05.06.2025 ухвалою колегії суддів Прилуцького міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000025 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, призначено до підготовчого судового засідання в залі судових засідань Прилуцького міськрайонного суду, яке відкладено до 24.06.2025.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 заявлено відвід колегії суддів.

Вказана заява про відвід мотивована тим, що захисником в порядку ст.34 КПК України подано до Касаційного кримінального суду Верховного Суду клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Дана справа була відкладена до 30.06.2025 у зв`язку з тим, що обвинувачений не зміг прийняти участь в судовому засідання Верховного Суду, оскільки був етапований до Прилуцького міськрайонного суду. Тому розгляд колегією суддів клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, яке подане прокурор, на думку захисника викликає сумнів щодо неупередженості та безсторонності колегії суддів.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заяву про відвід колегії суддів, заявлену його захисником.

Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 з приводу заявленого клопотання поклались на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Перелік підстав для відводу судді визначений статтями 75, 76 КПК України.

Зокрема, відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

Зі змісту заявленої захисником заяви про відвід, наведені в ній доводи про упередженість колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зводяться до незгоди заявника з розглядом клопотання про продовження тримання під вартою до вирішення питання Верховним Судом клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів (в порядку ст.34 КПК України), за умови, що сторона захисту клопотала про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ічнянського районного суду від 27.01.2025, обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжений до 14.07.2025.

На даний час обвинувачений перебуває в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

20.06.2025 прокурором подано до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку із закінченням строку запобіжного заходу 14.07.2025.

Касаційним кримінальним судом Верховного Суду призначено до розгляду клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів на 23.06.2025. У зв`язку з тим, що обвинувачений не зміг прийняти участь в судовому засідання Верховного Суду, оскільки був етапований до Прилуцького міськрайонного суду, справу відкладено до 30.06.2025.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Зокрема, за правилами ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ураховуючи положення відповідних норм, на суд покладено обов`язок розглянути питання доцільності продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії ухвали в разі надходження відповідного клопотання від сторін кримінального провадження.

Процесуальний закон визначає порядок та строки для ініціювання стороною обвинувачення продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, ч.1 ст.199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Водночас згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 14 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» судді зобов`язані належним чином організовувати здійснення судового провадження та не допускати випадків порушення розумних строків розгляду з причин неналежної організації роботи. Крім того, зважаючи на вимогу частини четвертої статті 28 КПК України, судам слід враховувати, що кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Зважаючи на те, що від сторони обвинувачення надійшли клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 (до якого вже було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та продовжено на стадії судового розгляду), колегія суддів має вирішити це клопотання з урахуванням часу забезпечення участі обвинуваченого в розгляді поданого клопотання його захисником до Верховного Суду та до закінчення строку дії запобіжного заходу.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п.44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, заявлений захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 відвід не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені зазначеними нормами кримінального процесуального закону, та обґрунтованих доводів про упередженість колегії суддів.

Відтак, їх побоювання щодо упередженості колегії суддів не можна вважати об`єктивно виправданими.

На думку колегії суддів, висловлені в заяві про відвід доводи зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для задоволення заяви про відвід в контексті положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.37, 77, 81 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11