Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1568/25

Номер провадження: 1-кп/511/258/25

10 липня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000037 від 24.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , яка протягом тривалого часу проживає разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 є учасниками сімейних відносин, які згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України та п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», являються членами сім`ї.

У зв`язку зі спільним розпиттям спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період 2024-2025 років неодноразово виникали сварки з цього приводу, в ході яких кривдник ОСОБА_4 спричиняє стосовно потерпілого ОСОБА_5 домашнє насильство у формі психологічного насильства, тобто виражається стосовно нього нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, принижує тощо.

Тому ОСОБА_5 , відстоюючи право на особисту безпеку й недоторканість змушений постійно захищатися від цього тиску та викликати поліцію.

Зважаючи на вказані систематичні факти домашнього насильства з боку ОСОБА_4 уповноваженими співробітниками поліції з метою притягнення кривдника до передбаченої законом відповідальності та зміни їхньої поведінки, за описаний період часу, із врахуванням її протиправної поведінки, складено:

протокол про вчинення 27.05.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за який постановою суду від 06.06.2024 її визнано винуватою та на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 гривень;

протокол про вчинення 28.11.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за який постановою суду від 04.12.2024 її визнано винуватою та на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривень;

протокол про вчинення 07.03.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та винесено заборонний припис, за який постановою суду від 13.03.2025 її визнано винуватою та на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1020 гривень;

протокол про вчинення 10.03.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за який постановою суду від 13.03.2025 її визнано винуватою та на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1020 гривень.

Крім цього, після неодноразового скоєння домашнього насильства, кривдник ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 20.03.2025 у вечірній час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , знову посягнула на права і свободи честь і гідність ОСОБА_5 , з яким вона перебуває у сімейних та близьких відносинах.

Так, безпричинно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного та фізичного стану останнього, нехтуючи його честю і гідністю, ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, вчинила психологічне та фізичне домашнє насильство стосовно ОСОБА_5 , яке полягало у образах потерпілого нецензурними висловлюваннями, словесними принижуваннями його людської честі та гідності, погрозами та спричиненням легких тілесних ушкоджень у вигляді термічних опіків шкіри 1-2 ступеня (загальною площею 2% поверхні тіла) ділянок обличчя, тильної поверхні лівої кисті і заднього півкола правого плеча, які не відносяться до небезпечних для життя.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 відчув психологічний та фізичний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного та фізичного страждання і був змушений знову звернутись із письмовою заявою до поліції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила фактичні обставини справи і суду пояснила, що дійсно вона проживає разом із з ОСОБА_5 як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_2 . 20.03.2025 у вечірній час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого мешкання вона облила свого співмешканця окропом за те, що він вчиняв відносно неї домашнє насильство. Він викликав сам собі швидку допомогу.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вони з ОСОБА_4 проживають як чоловік та дружина, стосунки різні, то хороші, то погані, 20.03.2025 вони разом випили по 100 грамів спиртного, він ліг спати і прокинувся від того, що в нього пече обличчя, ОСОБА_4 обварила його окропом, він викликав швидку допомогу. Крім того, ОСОБА_4 регулярно вчиняє відносно нього і психологічне насильство, виганяє його з будинку, ображає, за що її неодноразово притягали до адміністративної відповідальності.

Таким чином показання обвинуваченої ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не оспорюють.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість їх позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а її дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченої та враховує ті обставини, що вона задовільно характеризується за місцем проживання, є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинувачену, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених ч.3 п 2, п.4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, виконувати заходи пробаційної програми.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству").

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць». Тому, враховуючи, що ОСОБА_4 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, протиправні дії вчиняла протягом тривалого часу, вчиняла вказані дії в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до дестабілізації нормальної обстановки у родині, вчиняла насильство щодо свого цивільного чоловіка, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій, наявності негативних переживань у потерпілого, суд дійшов висновку, що до обвинуваченої, як до особи, яка вчинила домашнє насильство необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді проходження програми для кривдників на мінімальний визначений ч. 3 ст. 91-1 КК України строк.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 368, ст. 369- ст.371,ст.373, ст.374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1