Справа № 752/1322/23
Провадження по справі № 1-кс/752/5601/25
У Х В А Л А

іменем України

"08" липня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.10.2022,-

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

встановив:

24 червня 2025 року засобами поштового зв`язку до Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.10.2022, яке 20.06.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Слідчий просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просив його задовольнити.

Власник майна - ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про арешт майна, яке 20.06.2025 вилучено під час обшуку за місцем його проживання, не заперечував.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора та думку власника майна з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.10.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказані особи здійснюють незаконний збут наркотичних засобів на території міста Києва, Київської, Черкаської та Полтавської областей, використовуючи мобільний додаток «WhatsApp».

28 травня 2025 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

20 червня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2025, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: карту «Sens Bank» НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_17 ; карту «IziBank» НОМЕР_2 ; карту «Multi-Currency Hardware Wallet» з №АС5815; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_18 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.10.2022.

Слідчий вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування та необхідні для обставини вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 банківські картки «Sens Bank» НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_17 ; «IziBank» НОМЕР_2 ; «Multi-Currency Hardware Wallet» з №АС5815, на арешті яких наполягає слідчий, є таким, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити інформацію про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені, зокрема інформацію про осіб, яким ОСОБА_5 незаконно збував наркотичні засоби, та/або які брали участь у їх збуті.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна є підозрюваний ОСОБА_5 , не накладання арешту може призвести до знищення чи приховування зазначених речових доказів.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на банківські картки, які вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Клопотання в частині накладання арешту на паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_18 , не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено, що вказане мано відповідає критеріям речового доказу згідно ст. 98 КПК України та яке конкретно значення має це майно для кримінального провадження, і як саме це майно буде використано під час досудового розслідування. Паспорт може були переданий на зберігання у разі застосування до підозрюваного відповідних обов`язків.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0000838 від 31.10.2022, яке 20.06.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на банківські карти: «Sens Bank» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_17 ; «IziBank» № НОМЕР_2 ; «Multi-Currency Hardware Wallet» №АС5815.

У задоволенні інших вимог клопотання слідчому відмовити. Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1