Справа № 304/327/24 Провадження № 1-кп/304/113/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000307 від 24 листопада 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого (має на утриманні малолітню дитину), непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи придатним для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, що у свою чергу встановлено на підставі довідки військово-лікарської комісії № 3520 від 25 жовтня 2023 року, та обізнаним про обов`язкову явку 18 листопада 2023 року о 09.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з отриманою повісткою, умисно, без поважних причин відмовився від проходження військової служби під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24 лютого 2022 року, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 336 КК України.

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що на час проходження ВЛК мав сімейні питання та проблеми зі здоров`ям. Хоча за результатами огляду військово-медичною комісією його визнали придатним для проходження військової служби, однак хірург вказав йому на необхідність проведення операції по видаленню грижі. На даний час він проходить службу у ЗСУ та є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, яке мотивує тим, що 12 травня 2025 року ОСОБА_4 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 і наразі проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Вважає, що такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 змінив своє ставлення до виконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а відтак й сам ОСОБА_4 перестав бути суспільно-небезпечною особою.

Обвинувачений просив клопотання задовольнити, вказав, що йому роз`яснено суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності і його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, а також можливість здійснення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечив, вказував, що наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи, які просив долучити до матеріалів кримінального провадження, а відтак для такого звільнення наявні всі правові підстави.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно зрозумів зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Вирішуючи питання про заявлене обвинуваченим клопотання, суд, враховуючи позицію ОСОБА_4 , висловлену у судовому засіданні з приводу підтримання клопотання та звільнення у зв`язку із зміною обстановки, оскільки наразі він є військовослужбовцем ЗСУ, наслідки завдані кримінальним правопорушенням повністю усунуті, а також позицію прокурора, який не заперечив проти задоволення даного клопотання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Відповідно до положень ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Вказані висновки щодо застосування норми права викладені Верховним Судом у постанові від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, які суд враховує у порядку ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при постановленні даної ухвали.

Суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке є умисним. Він, будучи військовозобов`язаним, повідомленим у передбаченому законом порядку про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації, достовірно знаючи про загальну мобілізацію, визнаний придатним до військової служби, свідомо та відкрито відмовився від відправки до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби за загальною мобілізацією, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

При цьому наразі з наданих прокурором матеріалів суд встановив, що 12 травня 2025 року ОСОБА_4 як солдата запасу призвано ІНФОРМАЦІЯ_4 до лав ЗСУ та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . На підставі наказу командира вказаної військової частини від 13 травня 2025 року № 138 рядового ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_5 та зараховано до списків особового складу частини.

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 13 травня 2025 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та відповідно розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відтак з огляду на вищенаведене, з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, посередньо характеризується за місцем проживання, його посткримінальної поведінки, суд прийшов до висновку, що після вчинення дій, які органами досудового розслідування були кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, на момент розгляду справи судом, змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_4 наразі виконує свій громадянський обов`язок по захисту країни безпосередньо несучи службу у збройних силах, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Крім цього суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, яке згідно зі ст. 12 цього Кодексу відноситься до нетяжкого злочину.

Також встановив, що обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив вперше, свою вину у скоєному визнає, щиро кається, чітко усвідомив неправомірність своїх дій, за місцем проживання характеризується посередньо; на диспансерному обліку в лікаря нарколога/психіатра КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради не перебуває.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_4 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Отже, наведене дає суду підстави вважати, що ОСОБА_4 правильною та об`єктивною оцінкою своїх дій, що передували вчиненню кримінального правопорушення, фактично довів, що в майбутньому взагалі не має наміру вчиняти будь-які протиправні та злочинні діяння, у зв`язку з чим суд вважає, що його особа на час розгляду справи в суді перестала бути суспільно небезпечною.

Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 48 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, закривши провадження у справі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 48 КК України, ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України на підставі ст. 48 цього Кодексу звільнити у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1