Провадження № 1-кп/742/447/25
Єдиний унікальний № 742/2420/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001213 від 23.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Пересипки, Путивльського району, Сумської області, громадянка України, українка, фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , маюча на утриманні 5-ть неповнолітніх дітей, не працююча, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

23.12.2024, о 08 год. 23 хв, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Паризької Комуни, м. Прилуки, Прилуцького району, Чернігівської області у напрямку елеватора ТОВ «Батьківщина», поруч з буд. 56, зі швидкістю 70 км/год, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, не правильно оцінила дорожню обстановку та не переконалась у безпеці своїх дій.

Так, ОСОБА_3 перевищила максимальну допустиму швидкість руху 50 км/год. у межах населеного пункту, проявила неуважність, не впоралась з керуванням, з`їхала на праве узбіччя відносно свого напрямку руху, де здійснила зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді цегляного паркану, після чого здійснила наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась у зустрічному напрямку з автомобілем по тротуару.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому медіального та латерального виростків лівої великогомілкової кістки, забою правого стегна, закритого перелому правої променевої кістки, комплекс у сукупності яких згідно з висновком судово-медичної експертизи № 42 від 24.03.2025 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну); п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.).

Недотримання та порушення вказаних вище пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Під час судового розгляду обвинувачена повністю визнав свою вину за пред?явленим обвинуваченням, щиро розкаюються в скоєному, та підтвердила, що під час руху на слизькій дорозі, втратила контроль керування автомобілем, в`їхала в паркан, а потім наїхала на дитину (яку не побачила). Після чого, попросила перехожих викликати швидку медичну допомогу та дочекалася поліцію. Відшкодувала потерпілому лише 20000,00 грн, оскільки немає постійного заробітку та на утриманні має 5 неповнолітніх дітей. Просить пом`якшити міру покарання.

Після роз`яснення судом вимог ч.3 ст.349 КПК України прокурор висловив думку, проти чого не заперечують учасники судового провадження не досліджувати матеріали провадження, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 в частині вчинення дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої неповнолітня ОСОБА_8 отримала переломи кінцівок правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом?якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди та наявність на утриманні 5-ти неповнолітніх дітей.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд також враховує те, що вона вчинила нетяжкий злочин; особу винного, як така, що формально посередньо характеризується за місцем проживання (а.п. 22), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 23), у лікарів психіатра, нарколога та в органі пробації на обліках не перебуває (а.п. 17-19).

Переходячи до вибору виду покарання, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченій повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів підлягають стягненню із обвинуваченої на користь держави в розмірі 8754,90 грн (а.п. 62-65).

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на речові докази.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Скасувати арешт з речових доказів, а саме з: автомобіля марки ВАЗ модель 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключа до такого, накладений ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.12.2024 повернути власнику ОСОБА_9 або користувачу ОСОБА_3 ; змиви із салону автомобіля та чохол керма автомобіля, що зберігаються в камері схову речових доказів Прилуцького РВП знищити.

Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 8754,90 грн, витрат за проведення судових експертиз.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженій, прокурору, направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_10