Справа №523/3291/25
Провадження №1-кс/523/1919/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ст.слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 18.02.2025 у відношенні:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, проходячий військову службу за контрактом на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, у військовому званні «старший лейтенант» , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ст.слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 від 18.02.2025 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому зазначено, що ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ у військовому званні «старший лейтенант», діючи за попередньою змовою з невстановленими на теперішній час особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вирішив надати неправомірну вигоду начальнику відділення внутрішньої безпеки (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ) відділу внутрішньої та власної безпеки по 2 прикордонному загону Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДПСУ ОСОБА_8 за невжиття ним заходів реагування на здійснення ОСОБА_4 протиправних дій направлених на організацію незаконного переміщення через державний кордон України осіб, виїзд яких обмежений у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 16.02.2025 приблизно о 21:00 перебуваючи у м. Подільськ Одеської області, усвідомлюючи коло службових обов`язків начальника відділення внутрішньої безпеки (з місцем дислокації н.п. Окни) відділу внутрішньої та власної безпеки по 2 прикордонному загону Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДПС України ОСОБА_8 та його реальну можливість завадити його протиправній діяльності, за погодженням з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, які залучені до протиправної діяльності, запропонував останньому грошові кошти у розмірі від 1500 до 3000 доларів США за невжиття ОСОБА_8 заходів реагування направлених на припинення протиправної діяльності ОСОБА_4 , яка полягає у незаконному переправленні через державний кордон України на територію Республіки Молдова (т.з. ПМР) громадян України чоловічої статі, виїзд яких обмежений у зв`язку із веденням на території України воєнного стану.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а також на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик знищення, приховування або спотворення доказів.

Крім того, слідчий зазначає, що необхідно виконати ряд слідчих дій, для повного всебічного, та об`єктивного розслідування справи, зокрема:

-розсекретити у встановленому законодавством порядку матеріали, отримані за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальні носії інформації), доручення прокурора, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих розшукових дій та відповідні ухвали слідчого судді;

-після розсекречення матеріалів НСРД вирішити питання про зміну раніше повідомленої ОСОБА_4 підозри та/або повідомити про нову підозру;

-отримати висновок раніше призначеної судової експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження реквізитів документів»;

-встановити та допитати інших свідків, яким можливо відомі обставини злочину, а також осіб, які можливо незаконно перетнули кордон України за сприянням ОСОБА_4 , або іншої невстановленої нарізі особи;

-за наявності підстав вирішити питання про виділення матеріалів досудового розслідування стосовно осіб які вчинили злочин, що передбачає копіювання усіх матеріалів кримінального провадження, які будуть в іншому кримінальному провадженні;

-за наявності підстав повідомити іншим особам про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 та/або ст. ч. 3 ст. 369 КК України;

-виконати з підозрюваними та його захисниками вимоги ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, здійснити інші процесуальні та слідчі дії, у виконанні яких може виникнути необхідність під час подальшого досудового розслідування.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному 17.04.2025 року, що підтверджується розпискою.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через недоведеність ризиків на які посилається прокурор, та не правильною кваліфікацією діянь підозрюваного через не встановлення особи ( осіб) з якими останній вступив в злочинну змову.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно протоколу затримання, 27.02.2025 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.02.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, за кваліфікуючими ознаками: надання неправомірної вигоди службовій особі, за попередньою змовою групою осіб, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.02.2025 (справа №523/3291/25, провадження №1-кс/523/765/25) стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 26.04.2025 року, включно з визначенням застави у розмірі - 166 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 502 648 (п`ятсот дві тисячі шістсот сорок вісім) гривень, у разі внесення якої, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, спливає 28.04.2025.

Постановою керівника прокуратури від 18.04.2025 року строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 28.05.2025 року.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення. А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 18.02.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.02.2025; протокол затримання ОСОБА_4 від 27.02.2025; протокол добровільної видачі речей та документів від 27.02.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором обґрунтованості підозри в скоєнні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ст.199 УКПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Частина третя ст.199 КПК України передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором та слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховуватись від органів досудового розслідування, суду є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжких та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від 4 до 8 років позбавленням волі з конфіскацією майна) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того встановлено, що ОСОБА_4 за родом своєї діяльності будучи обізнаним про шляхи перетину кордону поза межами прикордонних постів, може вдатися до спроби покинути територію України;

- ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, який здійснює свою діяльність на ділянці державного кордону, де ОСОБА_4 мав намір вчинити кримінальне правопорушення, крім того, останній має доступ до службової документації НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, що може використати з метою їх знищення, схову, спотворення з метою неможливості їх вивчення органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження.

- крім того наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 з метою укриття своєї злочинної діяльності може впливати на свідків які є військовослужбовцями та з числа цивільних осіб, що мешкають на прикордонній території, зокрема на тих, які були очевидцями події, в тому числі шляхом використання зв`язків в Державній прикордонній службі України, погроз, залякування, створення перешкод в переміщенні через державний кордон, тощо, щоб ті надавали показання на його користь. Слід зауважити, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, у зв`язку із покладеними на нього обов`язками військової служби, має доступ до зброї, що може призвести до її використання для впливу на свідків шляхом залякування та погрозою застосування насильства.

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- ризик продовжувати вчинювати свою злочинну діяльність, зокрема може спробувати надати неправомірну вигоду іншим службовим особам, з метою уникнення кримінальної відповідальності, або здійснити незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, а також вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, щодо тиску на учасників провадження.

Вказані ризики не зменшилися з часу обрання запобіжного заходу, а продовжують існувати. Крім того, у слідства з`явилися та можуть з`явитися додаткові докази вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, що тягне за собою збільшення встановлених судом ризиків, через не відворотність можливого покарання.

Крім того, наявна необхідність у проведенні ряду слідчих дій, які зазначені у клопотанні, що перешкоджає у строки встановлені ухвалою про обрання запобіжного заходу, закінчити досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, а також вимоги ч.8 ст.176 КПК України, вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» він переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

З огляду на вищевикладене, не зважаючи на обставини які враховуються при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного є достатньо обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності пов"язаної з наданням публічних послуг, та з урахуванням його майнового стану. З урахуванням наведеного, тяжкості покарання за інкримінований злочин, обставин злочину та суми грошових коштів якими оперував підозрюваний (надання неправомірної вигоди 2000 доларів США) суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог ч.4 ст.182 КПК України, у розмірі 166 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо доводів підозрюваного та захисника про недоведеності ризиків, то слідчим суддею досліджено докази які засвідчують їх наявність. Відносно кваліфікації , то наразі підозра за ч.3 ст. 369 КК України є обгрунтована, що не виключає в подальшому перекваліфікацію дій ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193-194, 197, 199, 369-372,ч.2ст.376КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 28.05.2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчується 28.05.2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 166 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 502648 (п`ятсот дві тисячі шістсот сорок вісім) гривень.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки строком до 28.05.2025 року включно, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя : ОСОБА_1