УХВАЛА

Іменем України

22.08.2025 Справа №607/17337/25 Провадження №1-кс/607/4858/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИЛА:

22.08.2025 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнятий Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжений до 05.11.2025.

Згідно з ч. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі Закон України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно із ч. 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України без дозволу відповідного керівника).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження правил перетину державного кордону України» затверджено порядок та умови перетинання громадянами України державного кордону у тому числі під час дії воєнного стану в України.

Так, у лютому 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 під час розмови із ОСОБА_5 , дізнався про те, що останній перебуває у пошуку роботи та має намір виїхати за кордон, після чого у нього виник злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами останнього, шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у лютому 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, неподалік магазину «КООП» в с. Микулинці, Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №-2102-IX в Україні введений воєнний стан, під час розмови із ОСОБА_5 , з метою отримання грошових коштів від останнього, повідомив йому завідомо неправдиві відомості, зокрема запропонував йому за грошову винагороду у розмірі 4500 доларів США допомогти працевлаштуватись на одному із підприємств, де він у встановленому законом порядку отримає відстрочку від призову під час мобілізації, що нібито надасть йому законні підстави для перетину державного кордону України, не маючи на меті виконати взяті на себе зобов`язання.

Так, ОСОБА_5 будучи введеним в оману, у другій декаді березня 2025 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи біля місця свого місця проживання на АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 4500 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 186871,5 грн.

У подальшому ОСОБА_4 ніяких дій щодо працевлаштування ОСОБА_5 не вчинив та не мав можливості вчинити, таким чином шляхом обману заволодів його грошовими коштами у сумі 186871,5 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у третій декаді березня 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 під час розмови із ОСОБА_6 дізнався про те, що останній має намір виїхати за кордон з метою відпочинку, після чого у нього повторно виник злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами останнього, шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у третій декаді березня 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, неподалік магазину «КООП» в с. Микулинці Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_4 усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (із подальшими змінами), в Україні введений воєнний стан, під час розмови із ОСОБА_6 , з метою отримання грошових коштів від останнього, повідомив йому завідомо неправдиві відомості, зокрема запропонував за грошову винагороду у розмірі 2000 доларів США допомогти йому нібито законно перетнути державний кордон України, не маючи на меті виконати взяті на себе зобов`язання.

Так, ОСОБА_6 будучи введеним в оману, у третій декаді березня 2025 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у с. Микулинці біля магазину «КООП», Тернопільського району Тернопільської області, передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 83054 грн.

У подальшому ОСОБА_4 ніяких дій щодо законного перетнути державного кордону України ОСОБА_6 не вчинив та не мав можливості вчинити, таким чином ОСОБА_4 , шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 83054 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 09.04.2025, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 під час телефонної розмови із ОСОБА_7 , дізнався про те, що останній має намір виїхати за кордон і в нього повторно виник злочинний намір направлений на заволодіння грошовими коштами останнього, шляхом обману у великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, у не встановлений час, але не пізніше 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 в ході даної телефонної розмови із ОСОБА_7 запропонував останньому зустрітися на АЗС «Укрнафта», що у м. Тернопіль на проспекті Злуки 6, з метою обговорення деталей перетину державного кодону України, на що останній погодився.

Так, 09.04.2025 приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, перебуваючи на АЗС «Укрнафта», що у м. Тернопіль на проспекті Злуки 6, під час розмови із ОСОБА_7 з метою отримання грошових коштів від останнього, повідомив йому завідомо неправдиві відомості, зокрема запропонував за грошову винагороду у розмірі 9000 доларів США, які він повинен передати його знайомому ОСОБА_8 , сприяти у нібито незаконному перетині державного кордону України в Закарпатській області, поза пунктом пропуску державного кордону України, не маючи на меті виконати взяті на себе зобов`язання. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодився.

Надалі 29.04.2025 приблизно о 16 год. 20 хв. перебуваючи поруч із АЗС «WOG» по вул. Микулинецька 127, у смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та вводячи їх в оману розповів про те, що він нібито допоможе ОСОБА_7 перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, не маючи на меті виконати взяті на себе зобов`язання, за що отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 9000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 374490 гривень.

ОСОБА_4 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами у розмірі 9000 доларів США до кінця, однак не зміг розпорядитися отриманими коштами, оскільки одразу після їх одержання був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Прокурор вважає, що у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

29.04.2025 ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30.04.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

01.05.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 27.06.2025, а також визначено заставу у розмірі 121120 грн та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, заставодавцем внесена визначена застава та ОСОБА_4 звільнений з-під варти.

24.06.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000034 від 11.04.2025 до чотирьох місяців.

25.06.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк дії передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на ОСОБА_4 обов`язків до 25.08.2025, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі міста Тернополя та за межі селища Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до УДМСУ в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Прокурор зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 25.06.2025, продовжують існувати та не зменшились.

22.08.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

За таких підстав прокурор просить продовжити на 2 місяці строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у клопотанні підстав та просив клопотання задовольнити повністю. Додатково вказав, що з урахуванням тих обставин, що 22.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у межах даного кримінального провадження, на даний час існують ризики того, що підозрюваний переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 5 ст. 194 КПК України визначає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідча суддя встановила, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

29.04.2025 ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30.04.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

01.05.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 27.06.2025, а також визначено заставу у розмірі 121120 грн та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

24.06.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000034 від 11.04.2025 до чотирьох місяців.

Так, заставодавцем внесена визначена застава та ОСОБА_4 звільнений з-під варти.

25.06.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк дії передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на ОСОБА_4 обов`язків до 25.08.2025, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі міста Тернополя та за межі селища Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до УДМСУ в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відтак станом на даний час підозрюваний ОСОБА_4 рахується таким, відносно якого діє запобіжний захід у виді застави та який зобов`язаний виконувати обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчої судді від 25.06.2025.

При цьому при продовженні строку дії передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на ОСОБА_4 обов`язківслідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вважала доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

22.08.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколи допиту свідка ОСОБА_7 від 14.04.2025, 29.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.04.2025; протокол проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 29.04.2025.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та встановлені у судовому засіданні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також прокурор в судовому засіданні довів існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за одне із яких передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оц інюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Разом з тим слідча суддя вважає, що прокурор не довів наявність ризику того, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так само такий ризик не встановлений слідчою суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу та при продовженні строку дії передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

При цьому слідча суддя встановила, що усі ризики, визначені ухвалою слідчої судді від 25.06.2025, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків для стримування таких ризиків.

Відтак з огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень, слідча суддя вважає, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 на запропонований прокурором строк.

При цьому слід зазначити, що 22.08.2025 відповідно до ст. 290 КПК України стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 30.08.2025, однак такий строк фактично був призупинений з 22.08.2025 після прийняття стороною обвинувачення рішення про відкриття матеріалів відповідно до ст. 290 КПК України.

Відтак продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025 з урахуванням їх тривалості не виходить за межі розумного строку, що відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. 177, 184, 194, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити повністю.

Продовжити на 2 (два) місяці строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися за межі міста Тернополя та за межі селища Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- продовжити зберігання в органах ДМС України свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 22.10.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1