Справа № 502/779/25
УХВАЛА

12 червня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0001543 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кілійського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0001543 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 22.11.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався ухвалою Кілійського районного суду Одеської області строком до 15.06.2025 без визначення розміру застави, а відтак є необхідність у вирішенні питання про його продовження. У зв`язку з тим, що наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, зважаючи на тяжкість інкримінованого правопорушення, сторона обвинувачення звертається до суду з клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання заперечували та надали письмове клопотання про заміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, оскільки ризики, наведені прокурором в клопотанні, є необґрунтованими та не доведеними.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При прийнятті даного рішення суд приймає до уваги праву позицію, яка викладена в Листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року, № 511-550/0/4-13, де вказано що суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України».

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Харченко проти України суд також зауважує, що згідно зі статтею 253 КПК України національний суд, віддаючи особу до суду, зобов`язаний вирішити питання про зміну, скасування чи обрання запобіжного заходу. Не вбачається, що від суду вимагається умотивовувати своє рішення про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою та встановлювати строк, на який особа має залишатися під вартою.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, суд приймає до уваги наступні обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України: стан здоров`я, наявність зареєстрованого місця проживання; міцність соціальних зв`язків; інші відомості, що характеризують особу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання в м. Кілія.

Відповідно до наданої захисником до клопотання медичної довідки №38/25 від 05.06.2025 та 26/25 від 15.04.2025 ОСОБА_4 звертався до лікаря та має діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступення та цукровий діабет ІІ типу в стадії декомпенсації.

Крім того, ОСОБА_4 має доньку ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та прохала визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 за вказаною адресою.

З наданих характеристик ОСОБА_4 характеризується як відповідальний та дисциплінований.

Водночас, суд бере до уваги ту обставину, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного суд вважає, що не має подальшої необхідності тримати обвинуваченого під вартою. На цей час судом не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 ніяким чином не зашкодить встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні.

З викладеного суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість, та вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання доньки обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання названим вище ризикам.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що саме запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт в змозі забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час продовження судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає можливим змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 195, 202, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком два місяці, а саме до 10 серпня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту та адреси, за якою він відбуває домашній арешт без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Контроль за ухвалою суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам органу Національної поліції за місцем застосування запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1