Номер провадження: 11-сс/813/1026/25
Справа № 523/4674/25 1-кс/523/1457/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2025 про арешт майна у к/п №002395 від 25.11.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України

установив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №002395 від 25.11.2024 було частково задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 та було накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке було вилучено 27.03.2025 в ході обшуку, а саме на транспортний засіб марки Skoda Superb, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та інше майно.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 в інтересах користувача майна ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою, у зв`язку з чим просила скасувати ухвалу слідчого судді від 11.04.2025 в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_2 та відмовити слідчому у задоволенні клопотання в цій частині.

Водночас, у судовому засіданні апеляційного суду суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були заявлені усні заяви про самовідвід з тих підстав, що зазначеним складом суду була розглянута апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на зазначену ухвалу слідчого судді та за результатами її розгляду оскаржувана ухвала була залишена без змін.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, які залишили вирішення зазначеного питання на розсуд суду, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4) ч. 1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, у провадження головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувала апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , на зазначену ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 11.04.2025 про арешт майна у к/п №002395 від 25.11.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України, яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2025 була залишена без задоволення.

Відповідно до п. 3.15 Засад використання автоматизованої системи документообігу Одеського апеляційного суду раніше визначеному в судовій справі судді доповідачу передаються апеляційні скарги на ухвали слідчих суддів, які надійшли в межах одного кримінального провадження.

Відтак, апеляційна скарга представника ОСОБА_7 в інт. ОСОБА_8 прооколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду була розподілена у провадження колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Таким чином, оскільки колегія суддів висловила свою правову позицію стосовно наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та, відповідно законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді, зазначена обставина вочевидь може викликати у стороннього спостерігача сумніви в об`єктивності та неупередженості колегії суддів під час повторного розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2025.

Європейський суд з прав людини у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» зазначає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені суддями самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити усні заяви суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2025 про арешт майна у к/п №002395 від 25.11.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Матеріали апеляційного провадження 11-сс/813/1026/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 35 КПК України для визначення іншого складу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4