Провадження № 1-кс/742/732/25
Єдиний унікальний № 742/2547/25
У Х В А Л А

іменем України

23 травня 2025 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.13, 14, 15, 28, 113, 120, 135, 162, 187, 189, 190, 192, 194-1,195,258,270,353,355,356,364,442 КК України, ст.69, 111,130,141,142,144,145,154,164,165,166,167,198 КК УРСР,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із скаргою на бездіяльність слідчого Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.13, 14, 15, 28, 113, 120, 135, 162, 187, 189, 190, 192, 194-1,195,258,270,353,355,356,364,442 КК України, ст.69, 111,130,141,142,144,145,154,164,165,166,167,198 КК УРСР.

Свою скаргу мотивує тим, що 23 квітня 2024 року нею за адресою: АДРЕСА_1 , була викликана СОГ Прилуцького відділу поліції, яким було повідомлено про скоєння диверсії та вручено повідомлення про злочини, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.13, 14, 15, 28, 113, 120, 135, 162, 187, 189, 190, 192, 194-1,195,258,270,353,355,356,364,442 КК України, ст.69, 111,130,141,142,144,145,154,164,165,166,167,198 КК УРСР. Номер реєстрації в Журналі єдиного обліку №8365. 26 квітня 2024 року в будівлі Прилуцького відділу поліції заявник дізналала, що слідчий ОСОБА_4 не вніс відомості по її зверненню (повідомленню) в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Слідчий заявив, що не вбачає кримінальних правопорушень у ситуації, через яку заявнику довелось звертаться до правоохоронних органів. Повідомлення про кримінальне правопорушення передано ділдьничому офіцеру. Враховуючи положення ст.214 КПК України, заявник вважає, що обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки заяви особи про наявність ознак злочину, а полягає лише в механічному внесенні цієї заяви до ЄРДР. Станом на 30 квітня 2024 року відомості за зверненням заявника про злочин від 03.04.2024 не внесені до ЄРДР, а досудове розслідування зазначених у ній злочинів не розпочате, що є прямим порушенням приписів вимог ст.214 КПК України. З урахуванням вищевикладеного та керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, протоколами 1,4,7,11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та КПК України, просить суд постановити ухвалу про зобов`язання слідчого Прилуцького районного відділу поліції внести відомості за заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 23.04.2024 за попередньою кваліфікацією за ст.13, 14, 15, 28, 113, 120, 135, 162, 187, 189, 190, 192, 194-1,195,258,270,353,355,356,364,442 КК України, ст.69, 111,130,141,142,144,145,154,164,165,166,167,198 КК УРСР.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 07 травня 2025 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.13, 14, 15, 28, 113, 120, 135, 162, 187, 189, 190, 192, 194-1,195,258,270,353,355,356,364,442 КК України, ст.69, 111,130,141,142,144,145,154,164,165,166,167,198 КК УРСР та призначено розгляд справи на 12 травня 2025 року. Зобов`язано Прилуцький РВП ГУНП в Чернігівській області надати матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 від 23.04.2025 (№8365).

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася. Згідно письмової скарги просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник Прилуцького районного відділу поліції в судове засідання повторно не з`явився. На виконання ухвали суду від 07 травня 2025 року надіслали матеріали справи за зверненням ОСОБА_3 , які було зареєстровано до ЄО Прилуцького РВп ГУНП в Чернігівській області за №8365 від 23.04.2025 та в подальшому по закінченню перевірки скеровано до архіву Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області де присвоєно №2236.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та докази на її обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 2 ст. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням (заявою) є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

З матеріалів справи убачається, що 23 квітня 2025 року до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 подано заяву про те, що 22.04.2025 групою невідомих осіб було скоєно диверсію і кримінальне правопорушення проти живої жінки з метою позбавлення життєзабезпечуючого ресурсу газу за адресою квартири АДРЕСА_2 за співучастю голови ОСББ. Вище вказану групу осіб разом з головою ОСББ вимагала притягнути до кримінальної відповідальності згідно порушення закону нашої України №2474-IX, а також нашого ККУ ст.13, 14,15,28,113,120,135,162,187,189,190,192,194-1,195,258,270,353,355,356,364,442, а також ст.69,11,130,141,142,144,145,154 Конституції нашої України та міжнародного нашого законодавства з прав людини.

Вказана заява була прийнята та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку). 23.04.2025 за №8365, як того і вимагають положення кримінального процесуального закону.

Згідно Довідки №2236 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні, вбачається, що 23.04.2025 до Прилуцького районного відділу поліції надійшло звернення від жінки Анни, проживаючої в АДРЕСА_3 , яке зареєстроване до ЄО за №8365. За результатами перевірки встановлено, що заявниця повідомила про те, що у багатоквартирному будинку пошкоджені газові труби, які належать заявниці. В ході відпрацювання виклику СОГ прибувши за адресою: АДРЕСА_1 заявниця, яка представилася просто жінкою ОСОБА_5 з роду «Соколів» повідомила, що із зовнішнього боку її квартири, яка розташована на другому поверсі, газовою службою зрізано відрізок труби. Крім цього, заявниця додала, що має заборгованість по сплаті за природній газ від попередніх власників квартири, сама ж власником даної квартирои являється з 2002 року. Також заявниця стверджувала, що взагалі ні вона ні інші громадяни України не повинні сплачувати такі послуги. В ході проведення перевірки до Прилуцького відділення АТ «Чернігівгаз» здійснено запит по даному питанню. Відповідні відомості направлені заявниці. Рекомендовано для вирішення даного питання звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вказана заява прийнята і зареєстрована 23.04.2025 у Прилуцькому районному відділі поліції, проте відповідні відомості за вказаною заявою про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР не вносились та така розглянута згідно Закону України «Про звернення громадян».

Отже, посадовими особами Прилуцького районного відділу поліції були повністю виконані положення ч.4 ст. 214 КПК України.

При цьому, виходячи зі змісту положень ст. 214 КПК України, саме слідчий або прокурор наділені повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть бути внесені всі без винятку повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, як безпідставно вважають заявник та її представник, ці відомості мають бути перевірені слідчим або прокурором, щоб гарантувати кожній особі захист від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Не можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відомості про вчинення кримінального правопорушення у разі, якщо викладені в заяві обставини свідчать про те, що поставлені питання є предметом вирішення в порядку цивільного, адміністративного або ж господарського судочинства.

Зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зводиться до незгоди заявника із відлюченням від газопостачання в житловому будинку у зв`язку із наявною забороговпаністю за оплату житлово-комунальних послуг.

На думку слідчого судді дані обставини не свідчить про наявність ознак кримінальних правопорушень на які вказує заявник, а відповідний спір має вирішуватись судом цивільної юрисдикції.

Категорично невірним є тлумачення скаржником вимог кримінального процесуального закону в тій частині, що правоохоронні органи зобов`язані вносити будь-які відомості та щодо будь-яких осіб до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не перевіряючи обґрунтованість та доведеність повідомлених обставин.

Прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є тотожним поняттю внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кожне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення має бути обґрунтованим та підтвердженим тими доказами, які достатні на етапі вирішення питання про наявність чи відсутність ознак можливого вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке у подальшому можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Без дотримання цих вимог будуть порушені права громадян, які будуть беззахисними перед безпідставними та непідтвердженими звинуваченнями.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Під час судового розгляду слідчий суддя перевірив наведені заявником обставини, які вона вважає кримінально карними діями особи, та погоджується із висновком органу досудового розслідування про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303,304,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.13, 14, 15, 28, 113, 120, 135, 162, 187, 189, 190, 192, 194-1,195,258,270,353,355,356,364,442 КК України, ст.69, 111,130,141,142,144,145,154,164,165,166,167,198 КК УРСР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6