Справа № 456/278/25
Провадження № 1-кс/456/662/2025
УХВАЛА

слідчого судді

05 серпня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 25.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник просить скасувати постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування поданої скарги скаржник покликається на те, що 24.05.2025 отримав постанову про закриття кримінального провадження від 25.04.2025. Вважає постанову дізнавача передчасною, прийнятою без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення. Дізнавач проігнорувала висновок судово-медичної експертизи, якою встановлено наявність у нього легких тілесних ушкоджень, не взяла до уваги речові докази, а саме: пошкоджене майно, не перевірила показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не забезпечила прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а тому вважає, що дану постанову слід скасувати.

Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просив її задовольнити, покликаючись на мотиви, викладені в скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, вказуючи на її безпідставність.

Дізнавач сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 заперечила проти скарги, покликаючись на те, що постанову від 25.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 нею винесено відповідно до вимог КПК України за результатом здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Заслухавши доводи скаржника ОСОБА_5 на підтримання поданої скарги, думку дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурора, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, «inter alia», показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24.12.2024 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000339 від 24.12.2024 на підставі заяви ОСОБА_5 за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 23.12.2024 близько 11:30 в м. Стрию по вул. Сидора.

Оглядом матеріалів кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 встановлено, що під час допиту в якості свідка 26.12.2024 ОСОБА_8 підтвердив, що 23.12.2024 близько 11:30 в м. Стрию по вул. Сидора між ним та ОСОБА_5 мав місце конфлікт, в ході якого відбулась шарпанина.

25.04.2025 дізнавач сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів ОСОБА_5 оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям дізнавача під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Так, дізнавачем Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 23.12.2024 близько 11:30 в м. Стрию по вул. Сидора.

Разом з тим, в обгрунтування власного твердження заявник наводить лише власні спостереження, які грунтуються на припущеннях. Жодних доказів умисних дій ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_5 органу досудового розслідування не надано. При цьому, ОСОБА_5 що на час досудового розслідування, так і на час розгляду скарги визнавав наявність між ним та ОСОБА_8 неприязних відносин, спорів цивільно-правового характеру.

Окрім того, оглядом матеріалів кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 слідчим суддею встановлено, що 26.12.2024 дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 .

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 163/2024 від 30.12.2024 у ОСОБА_5 виявлено рану на слизовій оболонці губи та переривчасте садно на лівій гомілці, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли вникнути 23 грудня 2024 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження згідно з п.2.3.2б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитися в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення), немає.

При цьому, допитаний у процесуальному статусі свідка ОСОБА_8 повідомив про те, що 23.12.2024 він перебував у приміщенні автомийки в АДРЕСА_1 , де на будівлю прилетів камінь з боку гаражного приміщення ОСОБА_5 , з яким він довгий період часу перебуває в неприязних відносинах. Він ( ОСОБА_8 ) вирушив до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_5 , власним автомобілем. Прибувши туди, він підійшов до входу в дане приміщення та почав спілкуватись із ОСОБА_5 , однак останній відреагував агресивно та застосував перцевий балончик «Терен-1б», двічі розпиливши в його обличчя, після чого він вибіг із даного приміщення до автомобіля. ОСОБА_5 вибіг за ним, витягнув мобільний телефон та розпочав знімати відео, однак, побачивши це, він штовхнув мобільний телефон, після чого між ними почалась шарпанина за верхній одяг, яка припинилась до приїзду працівників поліції.

Допитаний у процесуальному статусі свідка ОСОБА_6 повідомив, що 23.12.2024 він перебував у приміщенні автомийки в АДРЕСА_1 біля автомобіля свого товариша ОСОБА_8 , де на будівлю прилетів камінь з боку гаражного приміщення ОСОБА_5 , в якого із ОСОБА_8 довгий період часу є неприязні відносини. ОСОБА_9 вирушив до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , власним автомобілем. Прибувши туди, ОСОБА_8 підійшов до входу в дане приміщення та почав спілкуватись із ОСОБА_10 , однак останній відреагував агресивно та застосував перцевий балончик «Терен-1б», двічі розпиливши його в обличчя ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_12 вибіг із даного приміщення до автомобіля. ОСОБА_13 вибіг за ним, витягнув мобільний телефон та розпочав знімати відео, однак ОСОБА_12 побачив це та штовхнув мобільний телефон, після чого між чоловіками почалась шарпанина за верхній одяг, яка припинилась до приїзду працівників поліції. Свідок ОСОБА_6 у той момент перебував у автомобілі свого товариша ОСОБА_8 та вийшов після закінчення конфлікту.

Допитаний у процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 повідомив про те, що 23.12.2024 він перебував на території ГК «Громада», а саме: їхав до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , щоб записатися на фарбування авто. Близько 11 год. 30 хв. він побачив знайомого ОСОБА_14 , який перебував у останньому ряді гаражних приміщень, та його автомобіль марки «Ауді», модель «e-tron», припаркований посередині між гаражними приміщеннями. Він ( ОСОБА_7 ) у цей момент знаходився на відстані близько 20 м від місця події. В цей час ОСОБА_15 знаходився біля входу до одного із гаражних приміщень, одна половина дверей якого на той час була відчинена, не заходячи в середину даного гаражного приміщення. В свою чергу, він зупинив автомобіль, оскільки його зацікавило, з якою метою останній приїхав до даного гаражного приміщення. В цей він ( ОСОБА_7 ) побачив, що ОСОБА_9 раптово відбіг від вищевказаного гаражного приміщення та попрямував до свого автомобіля, при цьому, протираючи очі рукою. Також він звернув увагу, що після цього як ОСОБА_9 вибіг від гаражного приміщення, слідом за ним з`явився невеличкий туман сірого кольору, а слідом за ним побіг чоловік, одягнутий у чорний одяг, ймовірно, із газовим балончиком у руках. Він зрозумів, що між ОСОБА_16 та вищевказаним чоловіком виник конфлікт. У подальшому в даній особі, яка вибігла із гаражу та побігла за ОСОБА_12 , він впізнав візуально знайомого ОСОБА_17 . Коли ОСОБА_13 наздогнав ОСОБА_11 , то між ними виникла шарпанина, в ході якої він побачив, як ОСОБА_13 спрямував в обличчя ОСОБА_11 газ, можливо, саме із перцевого балончика, однак з тієї відстані, на якій він знаходився, добре не розгледів, що саме ОСОБА_13 тримав у руках, чи це був дійсно перцевий балончик, чи, можливо, якась фарба. Після цього, як ОСОБА_13 розпилив ОСОБА_18 в обличчя вміст даного балончика, ОСОБА_12 почав закривати обличчя руками та протирати очі. Далі ОСОБА_13 витягнув мобільний телефон та щось вигукував ОСОБА_18 вслід, однак ОСОБА_12 , розмахуючи руками, штовхнув мобільний телефон ОСОБА_10 , який закотився під авто. В цей час між чоловіками в черговий раз виникла шарпанина, однак жодних ударів чоловіки один одному не наносили, а саме: ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_12 не завдавали один одному жодних ударів. Пізніше із автомобіля марки «Ауді», що належить ОСОБА_18 , вийшов ОСОБА_6 , та на цьому конфлікт між ОСОБА_12 і ОСОБА_10 було припинено.

Органом досудового розслідування скеровано запит голові ГК «Громада» з метою отримання відеозапису із місця події за 23.12.2024, на що отримано CD-R диск із двома відеофайлами , оглянуто їх, в ході чого встановлено, що при відкритті 1 відеофайлу відео розпочинається о 10:52:21. Також зображено з лівого боку приміщення гаражу, по середині об`єкт недобудований та стежку, яка веде до гаража № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 . О 10:52:40 до гаражного приміщення наближається ОСОБА_5 , одягнений у куртку синього кольору, штани чорного кольору та взуття, на плечах є чорний рюкзак, із велосипедом з лівого боку. О 10:52:38 він приходить до гаражу та зупиняється, розташований обличчям у правий бік, розмовляє по мобільному телефону, кладе слухавку та мобільний телефон поміщає у кишеню, після чого останній розвертається, при цьому, перепаковуючи велосипед, та о 10:53:15 із землі піднімає предмет круглої форми, схожий на камінь, бере його в руку та о 10:53:23 сідає на велосипед і рушає в сторону гаражних приміщень, що розташовані із правого боку. Відео завершується о 10:53:33. Тривалість відео 01:14. При перегляді наступного відеофайлу відео розпочинається о 10:54:14. ОСОБА_5 знаходиться біля свого гаражного приміщення № НОМЕР_1 , відчиняє вхідну праву дверку та заходить туди о 10:54:47. Надалі о 10:54:52 приїхав автомобіль сірого корьору марки «АУДІ», з якого виходить ОСОБА_8 , який о 10:55:06 стоїть біля входу у вказане вище гаражне приміщення та не заходить туди. О 10:55:29 ОСОБА_8 вибігає та тримається обома руками за очі, слідом за ним вибігає власник гаражного приміщення ОСОБА_5 та прямує до авто. Після чого о 10:53:03 із кута автомобіля вибігає ОСОБА_8 , слідом за ним ОСОБА_5 . Відео завершується о 10:56:04. Тривалість відео 01:51.

Враховуючи вищевикладене, дізнавачем ОСОБА_4 11.01.2025 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Проте ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2025 вказана постанова дізнавача скасована, зокрема, з причин неповноти здійснення досудового розслідування.

Відповідно, враховуючи ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області, в рамках досудового розслідування додатково допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_8 , який повідомив про те, що він жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 під час конфлікту не спричиняв, оскільки останній в його обличчя розпилив перцевий балончик, а тому він у цей час фізично не міг спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 , бо отримав опіки очей.

Отримано письмову заяву свідка ОСОБА_8 , в якій останній відмовляється від проведення слідчого експерименту із потерпілим, а також одночасного допиту з ним.

Допитано в процесуальному статусі свідка ОСОБА_19 поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, який повідомив про те, що ним було здійснено виїзд на місце події 23.12.2024, в ході якого ОСОБА_8 повідомив про те, що ОСОБА_5 розпилив перцевий балончик в область його очей та розпочав із останнім конфлікт, факт спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ОСОБА_8 заперечував.

Тобто, органом досудового розслідування усунено недоліки досудового розслідування, описані в ухвалі слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2025.

Так, у ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Так, зокрема, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що об`єктивна сторона кримінально правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 125 КК України, характеризується нанесенням тілесних ушкоджень двох видів: 1) легкого тілесного ушкодження (ч. 1 ст. 125); 2) легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності (ч. 2 ст. 125).

Разом з тим, при прийнятті постанови також враховується і те, що відповідальність за ст. 125 КК України настає за наявності у діях винної особи ознак цього кримінального проступку. Об`єктивна сторона цього кримінального проступку характеризується суспільно-небезпечним протиправним діянням, злочинним наслідком у вигляді легкого тілесного ушкодження та причинного зв`язку між діянням і наслідком. Суб`єктивна сторона кримінального проступку характеризується умисною формою вини.

Слідчий суддя погоджується, що цих ознак кримінального проступку не встановлено.

З об`єктивної сторони кримінальний проступок характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно із показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відеозаписом з місця події між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, котрий у подальшому переріс у шарпанину, однак ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 цілеспрямованих ударів не наносив, бо в цей час протирав очі, отримавши опіки в результаті того, що ОСОБА_5 розпилив йому в обличчя перцевий балончик, відповідно, в останнього відсутній прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що виключає суб`єктивну сторону та склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Окрім цього, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з вимогами ст. 40 КПК України слідчий, дізнавач, серед іншого, наділені повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Процесуальна самостійність слідчого, дізнавача є важливим елементом його статусу, який полягає у праві слідчого, дізнавача при провадженні розслідування самостійно приймати всі рішення про його спрямування і про провадження слідчих дій при повній відповідальності за їх законне і своєчасне проведення.

Поряд з цим, КПК України серед загальних засад кримінального провадження виділяє змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізація відповідної засади кримінального провадження забезпечується, зокрема, положеннями ч. 3 ст. 95 КПК України, відповідно до якої ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, за вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_5 вважає викладені у заяві від 23.12.2024 відомості такими, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, проте злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними та результатами проведеного досудового розслідування.

Враховуючи наведене, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу Кримінального правопорушення є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу кримінального правопорушенняч у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів. Дослідивши постанову на її відповідність в цій частині, то така виконана в повному обсязі з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством.

Вказана постанова дізнавача є законною, обґрунтованою, належно мотивованою та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слідчим суддею встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 25.04.2025 не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 21, 22, 93, 284, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000339 від 24.12.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1