КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/272/2025 Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
Єдиний унікальний номер 369/541/21 Головуючий у суді І інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003070, внесеного до ЄРДР 19 вересня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 від імені та в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , цивільного позивача ОСОБА_10 , законного представника малолітньої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , цивільного позивача ОСОБА_11 , прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_12 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердичів, Житомирської області, громадянин України, з середньою освітою, безробітній, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що 4 вересня 2020 року близько 09:30 год. (більш точного часу не установлено), керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київська м. Вишневе, що в Києво-Святошинському районі Київської області, зі сторони с. Святопетрівське у напрямку м. Києва, навпроти будівлі №4-Д, вул. Київська в м. Вишневе, водій ОСОБА_7 , не врахувавши дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою та проявив неуважність не обравши безпечної дистанції до попутного транспортного засобу, таким чином своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки та перед зміною напрямку свого руху для уникнення зіткнення з попутним транспортним засобом, що рухався попереду та почав гальмувати, не переконався у безпечності маневру для інших учасників руху, таким чином виїхав у смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 - цивільного позивача, який рухався по вул. Київська у зустрічному напрямку, зі сторони м. Києва.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку з формуванням субдуральної гематоми над лівою лобною ділянкою і субдуральних нашарувань над правою лобною долею, які в своїй сукупності, згідно з висновком експерта № 237/Е від 08 жовтня 2020 року відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме:

- п. 1.3. (Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими);

- п.1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

- п. 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі);

- п. 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);

- п. 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним).

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Вказаними діями ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Цим вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів та судових витрат.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3057,07 грн. та моральну на суму 30000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 301718,40 грн., у задоволенні моральної шкоди та решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_10 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 8811,85 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_10 , як законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_9 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави в рахунок відшкодування витрат за проведення експертиз:

- судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Транспортно-трасологічні дослідження» - 1634,50 грн. (висновок експерта № СЕ-19/111-20/48781-ІТ від 12 листопада 2020 року);

- судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 ) 1634,50 грн. (висновок експерта № СЕ-19/111-20/48784-ІТ від 19жовтня 2020 року);

- судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) 1634,50 грн. (висновок експерта № СЕ-19/111-20/48782-ІТ від 19 жовтня 2020 року).

Речові докази:

- автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні у власника, залишено в розпорядженні останнього;

- автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні у власника, залишено в розпорядженні останнього.

Не погоджуючись з вироком суду в частині вирішення цивільного позову адвокат ОСОБА_8 від імені та в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , цивільного позивача ОСОБА_10 , законного представника малолітньої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , цивільного позивача ОСОБА_11 подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати вирок суду в частині вирішення:

- цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задовольнити;

- цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 задовольнити;

- цивільного позову ОСОБА_10 , як законного представника в інтересах малолітньої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_10 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задовольнити;

- цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_7 та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 задовольнити.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_12 , вважаючи вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок скасувати в частині призначеного судом покарання та ухватити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, та покласти обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В решті вирок суду на підставі угоди залишити без змін.

На початку апеляційного розгляду обвинуваченому роз`яснені положення ст. 49 КК України та ним заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілих та цивільних позивачів, потерпілі, цивільні позивачі, захисник, повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань, заяв не подавали.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 у телефонному режимі повідомив про неможливість під`єднатись в режимі ВКЗ та не заперечував проти проведення апеляційного розгляду за його відсутності у разі заявлення обвинуваченим клопотання про застосування до нього положень ст. 49 КК України.

Захисник ОСОБА_13 проходить військову службу у лавах Збройних Сил України.

Вислухавши позицію обвинуваченого про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника, потерпілих та їхнього представника, прокурора, яка вважала можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вислухавши обвинуваченого, позицію прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів доходить такого висновку.

Так, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченому відповідно до ст. 285 КПК України роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, а також право на розгляд поданих апеляційних скарг, на що обвинувачений надав свою згоду саме на розгляд його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку захисника, який підтримав клопотання обвинуваченого, вказавши, що в законі відсутні такі визначення, як реабілітуюча та нереабілітуюча підстава, позицію прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, потерпілого, який заперечував проти скасування вироку в частині вирішення питання цивільного позову, а в іншій частині не заперечував проти задоволення клопотання, роз`яснивши ОСОБА_7 наслідки задоволення клопотання, колегія суддів доходить висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Отже, з урахуванням обставин справи, положень ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні 4 вересня 2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, станом на 30 квітня 2025 року сплинув строк 3 роки та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Водночас перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч. 2-3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4, 5, 6 ст. 49 КК.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом апеляційної інстанції про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційних скарг.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України - закриттю.

У зв`язку з тим, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 - закриттю, цивільні позови у кримінальному провадженні колегія суддів залишає без розгляду, з роз`ясненням позивачам їх права, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0003070 за обвинуваченнямОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України.

Цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - залишити без розгляду.

Судові витрати віднести на рахунок держави за проведення:

- судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Транспортно-трасологічні дослідження» - 1634,50 грн. (висновок експерта № СЕ-19/111-20/48781-ІТ від 12 листопада 2020 року);

- судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 ) 1634,50 грн. (висновок експерта № СЕ-19/111-20/48784-ІТ від 19жовтня 2020 року);

- судової інженерно-транспортної за видом спеціальності «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) 1634,50 грн. (висновок експерта № СЕ-19/111-20/48782-ІТ від 19 жовтня 2020 року).

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

_________________________ _______________________ _________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4