ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2544/22 Номер провадження 11-кп/814/583/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000347 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кузубівка Хорольського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, неодружений, працюючий майстром дільниці КП «Благоустрій Кременчука», несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.15 та ч.4 ст.185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 141962,56 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

28 червня 2022 року близько 02 години ОСОБА_8 , перебуваючи біля зруйнованого внаслідок ракетного обстрілу торгового центру «Амстор» у м. Кременчук Полтавської області по вул. Халаменюка, 7, разом зі своїми колегами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час прибирання сміття та руйнувань побачив дерев`яну тумбу зі слідами горіння, в якій знаходилися мобільні телефони у коробках у кількості 61 штук загальною вартістю 451427,40 грн, що були врятовані з магазину «МобіОпт» та належать ФОП ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та метою, ОСОБА_8 таємно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (засуджені за вчинення цього злочину вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2022 року на підставі угод про визнання винуватості), сховали дерев`яну тумбу з мобільними телефонами до пластикового сміттєвого контейнеру, який в подальшому завантажили до службового автомобіля КП «Благоустрій Кременчука» ГАЗ-2705-288, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому ОСОБА_8 мав на меті розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, проте не виконав усіх дій, які вважав необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінцяз причин, що не залежали від його волі, оскільки близько 02 години 40 хвилин був затриманий біля автомобіля представниками територіальної оборони м. Кременчука Полтавської області

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

При цьому зазначає про наявність сумнівів у неупередженості судді, який здійснював розгляд кримінального провадження, оскільки цей суддя попередньо ухвалив вироки на підставі угод про визнання винуватості стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Наголошує, що суддею наведено відповідні посилання на ці вироки як на докази його винуватості.

У зв`язку з наведеним вважає, що сторона обвинувачення повинна була заявити відвід головуючому.

Стверджує, що у вироку відсутні дані, які б свідчили про наявність доказів вчинення ним таємного викрадення чужого майна.

Вважає, що ОСОБА_11 не є потерпілим у кримінальному провадженні з огляду на відсутність у матеріалах провадження доказів на підтвердження належності йому викрадених телефонів.

Звертає увагу, що вранці 28 червня 2022 року на місці події перебував інший потерпілий, а не ОСОБА_11 .

Зауважує, що допитані під час судового розгляду свідки лише підтвердили факт перебування ОСОБА_8 поряд з дерев`яною тумбою, в якій були мобільні телефони.

Зазначає про наявність ознак фальсифікації у кримінальному провадженні, оскільки дерев`яна тумба з мобільними телефонами перебувала в полі зору не лише ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , але і інших працівників КП «Благоустрій Кременчука».

Також вказує про неможливість таємного викрадення майна в присутності своїх співробітників та наголошує про відсутність доказів на підтвердження віддання ним наказу на завантаження дерев`яної тумби з телефонами.

Вказує про наявність суперечностей у матеріалах кримінального провадження, оскільки за вироком суду зазначено про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення з 27 червня 2022 року, хоча матеріали кримінального провадження містять дані про час його фактичного затримання близько 02 год. 40 хв. 28 червня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Рішення про скасування вироку суду приймається судом апеляційної інстанції, виходячи із характеру допущених судом першої інстанції порушень та фактичних обставин справи в межах перегляду судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.

Як видно з матеріалів справи, у провадженні судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області ОСОБА_12 перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000347 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.4 ст.185 КК України, а саме у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

03 листопада 2022 року на підставі вироків суду під головуванням судді ОСОБА_12 були затверджені угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, згідно з якими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 засуджені за вчинення вказаного злочину, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.4 ст.185 КК України, на 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

07 грудня 2023 року цим же складом Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області постановлено оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.8 ст.469 КПК України у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

Місцевим судом з дотриманням наведених приписів закону виділено в окреме провадження кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , з якими досягнуто згоди, ухвалено вироки на підставі угод про визнання винуватості та продовжено розгляд провадження щодо ОСОБА_8 .

Доводи обвинуваченого про те, що ОСОБА_11 не є потерпілим у кримінальному провадженні є неприйнятними.

Як видно з матеріалів провадження, 28 червня 2022 року від ОСОБА_11 надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення і цього ж дня йому вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Крім того, прокурором надано відповідні документи на підтвердження придбання ОСОБА_11 викраденого майна.

Приписами ст.55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З матеріалів провадження не вбачається очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_11 , яким подана заява про кримінальне правопорушення, не завдано шкоди.

Не містить таких доказів і апеляційна скарга.

Тому, як орган досудового розслідування, так і місцевий суд у відповідності до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано визнали ОСОБА_11 потерпілим у даному провадженні.

Непереконливими є і доводи ОСОБА_8 про неможливість таємного викрадення майна в присутності своїх співробітників.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. А грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки.

Разом з тим, мотивуючи оскаржуваний вирок, місцевий суд залишив поза увагою таке.

Вирок, ухвалений на підставі угоди стосовно однієї з декількох осіб, не має преюдиціального значення для кримінального провадження стосовно інших осіб та не є доказом винуватості цих осіб (статті 84, 90 КПК України).

Проте, місцевий суд, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_8 , в мотивувальній частині оскаржуваного вироку не тільки зазначив, що бере до уваги постановлені цим же складом суду вироки від 03 листопада 2022 року на підставі угод щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а й вдався до детального аналізу змісту затверджених угод.

Більше того, суд послався на визнання вини обвинуваченими ( ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ) у виділеному кримінальному провадженні, хоча у провадженні щодо ОСОБА_8 ці особи вже не були обвинуваченими, а мали процесуальний статус свідків.

Також суд, всупереч приписам ч.4 ст.95 КПК України, спочатку заначив, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженим під час судового розгляду належним і допустимим доказом протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 28 червня 2022 року (т.2 а.с.23).

В той час, як відповідно до цієї норми Кодексу суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

В подальшому суд вказав, що показання ОСОБА_8 в якості підозрюваного є недопустимим доказом та водночас прийшов до висновку, що саме ці показання підтверджують результати слідчого експерименту з обвинуваченим.

Допущені місцевим судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, через це оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4