УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000191 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

1) В середині березня 2015 року, точна дата не встановлена, приблизно о 23:00 годині ОСОБА_2 за попередньою змовою в групі осіб з особою, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали холодильник «ВЕКО» вартістю 4007,79 грн, пральну машину автомат «CANDY» вартістю 2333,33 грн, водяний насос вартістю 500 грн, магнітолу «Samsung» вартістю 866,67 грн, кришталеві фужери 6 шт. вартістю 200 грн, набір скляних стаканів вартістю 80 грн, набір посуду «Бергоф» вартістю 150 грн, набір сковорідок вартістю 300 грн, чоловічу пайту вартістю 100 грн, спортивні чоловічі брюки (2 шт.) вартістю 80 грн за 1 шт., чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 8697,79 грн.

З викраденим місце злочину ОСОБА_2 та особа, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, покинули та викраденим майном розпорядилась за власним розсудом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у житло.

2) 12.04.2015 приблизно о 00:10 годині ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою в групі осіб з особою, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження двері проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно телевізор «Samsung» вартістю 4000 грн, мікрохвильову піч «LG» вартістю 900 грн, набір столових предметів вартістю 100 грн, насос для води «GRUDFOS GMQS А4», вартістю 1061,67 грн, розширювальний бак AF-CE вартістю 505,38 грн, електробритву «Браун», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, мисливський ніж вартістю 50 грн, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 6617,05 грн.

З викраденим місце злочину ОСОБА_2 та особа, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, покинули та викраденим майном розпорядилась за власним розсудом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднані з проникненням у житло.

3) В середині червня 2015 року в вечері, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_2 за попередньою змовою в групі осіб з особою, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали мікрохвильову піч «LG МВ- 4022G/1» вартістю 650 грн, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 650 грн.

З викраденим місце злочину ОСОБА_2 та особа, матеріали провадження відносно якої виділені в окреме провадження, покинули та викраденим майном розпорядилась за власним розсудом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднані з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні:

- обвинувачений ОСОБА_2 заявив: 1) клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за 1 та 2 епізодами, що мали місце відповідно в середині березня 2015 року та 12.04.2025, вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; 2) клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом, що мав місце в середині червня 2015 року, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

- прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 підлягають задоволенню, оскільки є всі підстави:

- передбачені п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності в частині вчинення епізодів крадіжок, що мали місце в середині березня 2015 року та 12.04.2015 та закриття кримінального провадження на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України;

- для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України в частині епізоду крадіжки, що мав місце в середині червня 2015 року, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні: в середині березня 2015 року та 12.04.2015 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Пункт 4) ч. 1 ст. 49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

З огляду на санкцію ч. 3 ст. 185 КК України, зазначені кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

Тобто з моменту вчинення ОСОБА_2 вказаних вище кримінальних правопорушень, а саме: в середині березня 2015 року та 12.04.2015, минуло понад десять років, а для складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, у відповідності до п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України, визначено строк давності для звільнення від кримінальної відповідальності десять років.

Приймаючи до уваги викладене обвинувачений ОСОБА_2 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України в частині епізодів крадіжок, що мали місце в середині березня 2015 року та 12.04.2015, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, в частині епізодів, що мали місце в середині березня 2015 року та 12.04.2015, закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України в частині епізоду крадіжки, що мав місце в середині червня 2015 року, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, суд виходить з наступного.

Верховна Рада України 18.07.2024 прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, який набув чинності 09.08.2024.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на викладене унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 ПК України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Згідно з формулюванням обвинувачення ОСОБА_2 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в середині червня 2015 року та своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 650 гривень, у зв`язку із чим дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднані з проникненням у інше приміщення.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, станом на час вчинення інкримінованого ОСОБА_2 діяння, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 121,8 гривень (609 х 0,2 = 121,8).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2015 становить 1218 гривень, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 609 гривень, а 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 1218 гривень.

За таких обставин з 09.08.2024, тобто з часу набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, з урахуванням дії ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» щодо визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 2015 рік, розмір вартості викраденого майна, з якого в 2015 році настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить понад 1218 гривень (609 х 2 = 1218).

Відповідно з 09.08.2024 положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України мають зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності цим Законом.

Приймаючи до уваги те, що вартість інкримінованого ОСОБА_2 таємно викраденого майна становить 650 гривень, що є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 1218 гривень, відповідно таке діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1) частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як слідує з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_2 вищенаведені положення чинного законодавства та роз`яснено право надати згоду на закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, або заперечувати проти такого закриття, а також роз`яснено наслідки відповідних волевиявлень.

Обвинувачений ОСОБА_2 усвідомлено та однозначно заявив, що бажає закриття кримінального провадження з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та просить суд постановити відповідну ухвалу.

З огляду на викладене, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих ОСОБА_2 діянь, за наявності згоди останнього кримінальне провадження підлягає закриттю.

У відповідності до обвинувального акту у кримінальному провадженні витрат на залучення експертів не має.

Оскільки матеріали кримінального провадження № 0000191 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, виділені в окреме провадження, а судове провадження в об`єднаних в одне провадження обвинувальних актах у кримінальних провадженнях: № 0000191 відносно ОСОБА_8 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України; № 0000698 відносно ОСОБА_8 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000191 суд повинен вирішити у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України за наслідком ухвалення остаточного судового рішення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 (справа № 227/6245/15-к).

Керуючись ст. 284-286, 288, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження № 0000191 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, в частині вчинення 1 та 2 епізодів крадіжок, що мали місце в середині березня 2015 року та 12.04.2025, на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України за вищевказаними епізодами крадіжок на підставі п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 3 ст. 185 КК України в частині вчинення 3 епізоду крадіжки, що мав місце в середині червня 2015 року, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Закрити кримінальне провадження № 0000191 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в частині вчинення 3 епізоду крадіжки, що мав місце в середині червня 2015 року, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1