Провадження № 1-кс/752/4773/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001889 від 27.05.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянин України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001889 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001889 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на початку вересня 2024, точну дату та час досудовим слідством не встановлено, дізнався про роботу офісу обміну валют та валютних операцій, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 89-А, після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 сповістив про наявність грошових коштів у особливо великих розмірах, які перебувають у офісі обміну валют та валютних операцій невстановленим досудовим розслідуванням особам, з якими вступив у попередню змову щодо вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 та невстановленим досудовим розслідуванням особам, стало відомо, що кожного дня, особа, яка являється водієм вказаного офісу обміну валют та валютних операцій, переносить на зберігання до транспортного засобу марки «Хонда Акорд», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти у особливо великих розмірах, які в подальшому на протязі дня перебувають у багажному відділенні авто, яке розташоване поблизу будинку № 91, за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського.

З метою забезпечення безперешкодного доступу до багажного відділення транспортного засобу марки «Хонда Акорд» д.н.з. НОМЕР_1 ., ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 год. 00 хв. 26.05.2025 вирізали заздалегідь підготовлений отвір в ляді багажного відділення, з якого вивели мотузку з кільцем, для забезпечення механізму її відкриття.

Після цього, 26 травня 2025 року приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 , будучи обізнаним у часі транспортування грошових коштів до марки «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , розробивши з невстановленими досудовим розслідуванням особами план злочинних дій, будучи об`єднані єдиним злочинним умислом, направлений на таємне викрадення чужого майна, виконуючи попередньо обумовлені ролі, направив до офісу обміну валют та валютних операцій, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 89-А, невстановлених досудовим розслідуванням осіб, де останні за допомогою велосипедного замка, заблокували вихід з вказаного приміщення.

Реалізуючи спільний та попередньо узгоджений між ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинний план, направлений на таємне викрадення чужого майна, в особливо великих розмірах, під час дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого механізму відкриття замка ляди багажного відділення, проникли до багажника автомобіля марки «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки здійснили крадіжку сумки з грошовими коштами в сумі 8 000 000 гривень та 165 000 Євро, які в еквіваленті офіційного курсу НБУ станом на 26.05.2025 складають 6 849 051 гривню, що належать ОСОБА_9 .

В подальшому, за вказівкою ОСОБА_5 , невстановлені досудовим розслідуванням особи, з місця скоєння злочину зникли та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 14 849 051 гривні.

29.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1-3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного сторона обвинувачення у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі 5000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140 000 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою; ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є доведеними.

Захисники підозрюваного заперечив проти клопотання. Зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не обґрунтована, ризики не доведені. Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001889 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

29.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України,ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіях: протоколів допиту свідків, протоколів огляду місця події, протоколу обшуку, інших відомостей, долучених до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленоїОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинитизазначений вище злочин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюванийОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1-3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюєтьсяОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також прокурором доведено наявність підстав вважати, щоОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Такий ризик є обґрунтованим, оскільки органом досудового наразі не віднайдені всі речі та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя враховує відомості про те, що на даний час викрадене майно не знайдено, що свідчить про наявність підстав вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на приховування викраденого майна. Викрадені грошові кошти становлять собою предмет злочину та можуть бути використані для доведення вини особи, тому їх подальше приховування суттєво ускладнить досудове розслідування.

Враховуючи зазначене, на переконання слідчого судді, ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою приховування чи знищення доказів, які можуть вказувати на його причетність до кримінального правопорушення, та які мають доказове значення для досудового розслідування.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також суть кримінального правопорушення у якому він підозрюється.

Також слідчий суддя враховує відомості про те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини:

-ухвалою Верховного Суду України від 29.10.2009 вирок апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2009 року змінено, дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст.185 КК України, та з ч. 3 ст. 289 КК України на ч. 2 ст. 289 КК України, виключено з вироку кваліфікацію дій ОСОБА_5 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, пом`якшено призначене покарання за п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі, за сукупністю злочинів остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Початок строк відбування покарання обчислюється з 22 вересня 2004 року;

-ухвалою Менським районним судом Чернігівської області від 06.02.2015 клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення вiд відбування покарання задоволено та звільнено умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 1 (один) рік 05 (п`ять) місяців 21 день обмеження волі;

- у 2019 році ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб вчинив розбійний напад поєднаний із проникненням до житла у Києво-Святошинському районі Київської області; за результати досудового розслідування обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України стосовно ОСОБА_5 спрямовано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду по суті.

Враховуючи зазначені вище відомості в їх сукупності, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, є доведеними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів, враховує такі обставини: ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурором доведено наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого і наявність підстав для застосування щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 59 діб, а саме по 27.07.2025 до 04 год 22 хв.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Дослідивши матеріали клопотання щодо розміру застави слідчий суддя вважає, що доводи сторони обвинувачення, викладені у клопотанні, та пояснення прокурора, надані у судовому засіданні, про спроможність підозрюваногоОСОБА_5 внести заставу у розмірі 5000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму у розмірі 15 140 000 грн, є неспівмірним із встановленими під час розгляду клопотання обставинами, зокрема щодо матеріального стану підозрюваного, враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про його доходи, а також наявності у нього на праві власності рухомого чи нерухомого майна.

Водночас, слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, суми завданої шкоди, на думку слідчого судді, застава у розмірі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 084 000,00 грн, не порушує принцип пропорційності, не є явно непомірною для нього. Проте застава у такому розмірі є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Окрім цього, чинне законодавство України не покладає можливість внесення застави виключно на підозрюваного, але вимагає забезпечення дієвості провадження, тобто співмірності застави не лише матеріальному стану особи, а й забезпеченню виконання покладених на особу процесуальних обов`язків.

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, у разі внесення застави наявні підстави покладення на підозрюваногоОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При визначенні строку, на який на підозрюваного будуть покладені зазначені вище обов`язки, в разі внесення застави, слідчий суддя враховує, що строк дії ухвали слідчого судді про застосування тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів; досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, строк дії обов`язків покладених на підозрюваного необхідно визначити до 27.07.2025 включно.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 діб, а саме по 27.07.2025 року до 04 год. 22 хв., включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, що становить 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 9 084 000,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: отримувач - ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UА1012089, призначення платежу - застава.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 27.07.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1