Справа № 643/9861/25
Провадження № 1-кс/643/3464/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна та передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у кримінальному провадженні № 0001560 від 30.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України,-

установив:

З представлених суду матеріалів убачається, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Харківській області, за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 30.11.2023 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 3 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366-2 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст.28 ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_18 за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час обшуку житла та місця роботи ОСОБА_5 03.10.2024 виявлено та вилучено грошові кошти у сумі: 4160 доларів США (за адресою: АДРЕСА_1) та у сумі: 500 доларів США (за місцем роботи ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2024, серед іншого, накладено арешт з метою збереження речових доказів на вищевказані грошові кошти. Вказана ухвала набрала законної сили, з її комплексного аналізу вбачається, що саме ОСОБА_5 є власником вилучених грошей.

На момент подання клопотання вилучені грошові кошти за місцем роботи та фактичного проживання ОСОБА_5 складають загальну суму у розмірі 193623,00 грн.

Слідчий просить з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосований до підозрюваної, накласти арешт на речові докази, а саме на: грошові кошти, вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 у сумі: 4160 доларів США; грошові кошти вилучені за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , (будівля з літерою «Я-2») у сумі: 500 доларів США. Передати вказані грошові кошти Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління на підставах, визначених ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник підозрюваної, з думкою якого погодилась остання, у суді проти клопотання заперечувала у повному обсязі. Послалась на недостатність обсягу вилучених грошових коштів для передачі в АРМА та необхідність поводження з вилученими грошовими коштами відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів… .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, установив таке: слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0001560 від 30.11.2023 за підозрою кола осіб, у тому числі ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як убачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час обшуку житла та місця роботи ОСОБА_5 03.10.2024 виявлено та вилучено грошові кошти у сумі: 4160 доларів США (за адресою: АДРЕСА_1) та у сумі: 500 доларів США (за місцем роботи ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2024, серед іншого, накладено арешт з метою збереження речових доказів на вищевказані грошові кошти.

Санкцією частини 2 статті 255 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна.

На підставі викладеного слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане додаткове покарання є обов`язковим та передбачено санкцією частини статті КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Процесуальних перешкод щодо накладення арешту на раніше арештоване майно КПК України не містить, отже наявність арешту майна з метою збереження речових доказів не перешкоджає арешту цього ж майна з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно і наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання в частині накладення арешту з метою забезпечення конфіскації є обґрунтованим та має бути задоволено.

Згідно з абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Повноваження Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство) з управління арештованим (до конфіскації) майном визначені статтями 1, 9, 10, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів) (далі Закон) та статтею 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону Національне агентство є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

У п. 4 ч. 1 ст. 9 Закону зазначено, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

На підставі доданих до клопотання документів слідчим суддею встановлено, що вартість арештованого майна, що належить підозрюваній ОСОБА_5 становить 193623,00 грн.

У клопотанні слідчий не зазначила вартість арештованих активів у кримінальному провадженні та належних доказів цього не надала. Вартість арештованих активів підозрюваної ОСОБА_5 не перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому слідчий суддя не вбачає підстав для передання майна Національному агентству для здійснення заходів з управління ними, отже в цій частині у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 100, 170-173, 309, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

1) грошові кошти вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 у сумі: 4160 доларів США;

2) грошові кошти вилучені за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , (будівля з літерою «Я-2») у сумі: 500 доларів США.

У решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала в частині накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 24.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1