Єдиний унікальний номер справи 185/5967/25
Провадження № 1-кп/185/1170/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000857 від 16 травня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2025 року о 20.15 годині обвинувачений ОСОБА_3 знаходився в магазині «Пиво нашого району» по вул.Західнодонбаська,13 м.Павлограда Дніпропетровської області, де на підвіконні побачив мобільний телефон марки «DOOGE S97 PRO», який був залишений потерпілим ОСОБА_5 , та визначив його як об`єкт свого злочинного посягання. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, розуміючи, що вищевказаний мобільний телефон йому не належить, та він не являється власником, не поцікавившись кому належить вищевказане майно у працівника магазину «Пиво нашого району», реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в тому ж місці та в цей же день, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, викрав вищевказаний мобільний телефон, який знаходився на підвіконні, поклавши собі в бокову кишеню штанів та покинув приміщення магазину. Надалі обвинувачений ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, а саме продав вищевказаний телефон своєму знайомому, свідкові ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 . Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4600 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнав, суду пояснив, що ввечері разом з подругою зайшов в магазин, де на підвіконні побачив мобільний телефон, поруч з яким нікого не було, тому вирішив вкрасти цей телефон. Він підійшов до підвіконня та забрав телефон, поклав його до кишені та покинув магазин. На наступний день він продав цей телефон знайомому за 500 гривень. У скоєному щиро розкаюється, жалкує про вчинене. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочині підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення якої згідно довідки було витрачено 1782.80 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1782.80 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 03.07.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1782.80 гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «DOOGE S97 PRO», який переданий на збереження потерпілому ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- договір фінансового кредиту, закладу від 14 травня 2025 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- CD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження ПТ «Імперіал», який долучений до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1