Справа № 745/499/25
Провадження № 1-кп/745/55/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Сосниця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 09.04.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Волинка, Сосницького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта повна середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11.07.2024 у справі №730/817/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що він, будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови поліцейського серії ЕНА №2340152 від 08.06.2024, повторно протягом року, 19 червня 2024 року о 17 год 15 хв у м. Борзна по вул. Шевченка керував автомобілем «Ford Escort», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії «В», тобто не маючи права керування таким видом транспортних засобів, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.1а, 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Вказаним рішенням суду до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Вказана постанова набрала законної сили 23.07.2024.

Постановою Сосницького районного суду Чернігівської області від 26.07.2024 у справі №745/533/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, а саме в тому, що він 08.06.2024 о 01 год 45 хв у смт. Сосниця по вул. Освіти, буд 18, керував автомобілем «Ford Escort», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили 05.08.2024.

Також, постановою Сосницького районного суду Чернігівської області від 03.09.2024 у справі №745/759/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме в тому, що він повторно протягом року 14.08.2024 о 21 год 45 хв, у смт. Сосниця по вул. Освіти, 23, будучи позбавленим права керування, керував автомобілем BA3-21093, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.1а, 2.9а Правил дорожнього руху. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 років. Вказана постанова набрала законної сили 16.09.2024.

Також, постановою Сосницького районного суду від 09.10.2024 у справі №745/899/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, КУпАП, а саме в тому, що він повторно протягом року 21.09.2024 о 13 год 35 хв в с. Кудрівка, вул. Забілівка, 50, керував мопедом Viper Alpha, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керувати даним видом транспортного засобу. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Вказана постанова набрала законної сили 21.12.2024.

Крім того, постановою Сосницького районного суду від 19.03.2025 у справі №745/205/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.3 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що він, повторно протягом року, 26.02.2025 о 22 год 33 хв по вул. Освіти в с-щі Сосниця, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_4 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.1а, 2.9а Правил дорожнього руху. Вказаним рішенням суду до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. Вказана постанова набрала законної сили 31.03.2025.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Борзнянського районного суду від 11.07.2024 та постанов Сосницького районного суду від 26.07.2024, 03.09.2024, 09.10.2024, 19.03.2025, які набрали законної сили, будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вказаних постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч постановам Борзнянського районного суду від 11.07.2024 та Сосницького районного суду від 26.07.2024, 03.09.2024, 09.10.2024, 19.03.2025, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 08.04.2025 о 17 год 04 хв по вул. Чернігівській, 39 в с-щі Сосниця, Корюківського району, Чернігівської області, ОСОБА_4 керував автомобілем «Аисіі А4» реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 та був зупинений поліцейськими з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (с-ще) Сосниця, відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію».

Вказане діяння ОСОБА_4 свідчить про ухилення останнього від виконання постанов суду, що є однією з форм невиконання судових рішень.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

27.05.2025 року між прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 52, 468-470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. За умовами даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.382 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст. 75 КК України сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, який буде визначено судом, винесеному на підставі угоди, та покладенням на нього обов`язків судом, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, зважає на відсутність шкоди (збитків), спричиненої злочином.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст. 374, 469-470, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.05.2025 між прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Згідно зі ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобов"язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання та подати до нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1