1Справа № 335/4585/25 1-кс/335/2008/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 26.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку 2025 року група осіб, діючи спільно, здійснюють незаконну порубку дерев у лісових насадженнях в межах Запорізького району Запорізької області, а в подальшому незаконно перевозять, зберігають та збувають отриману таким чином деревину у якості паливних матеріалів, чим спричиняють тяжкі наслідки для довкілля.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку 2025 року група осіб, діючи спільно, здійснюють незаконну порубку дерев у лісових насадженнях в межах Запорізького району Запорізької області, а в подальшому незаконно перевозять, зберігають та збувають отриману таким чином деревину у якості паливних матеріалів, чим спричиняють тяжкі наслідки для довкілля.

Під час проведення досудового розслідування отримана інформація, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, серед інших, причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом NISSAN URVAN, 1996 р.в., білого кольору, із кузовним № НОМЕР_1 , із реєстраційним номером НОМЕР_2 .

06.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля NISSAN URVAN, 1996 р.в., білого кольору (перефарбованого у зелений колір), із кузовним № НОМЕР_1 , із реєстраційним номером НОМЕР_2 , в ході якого зазначений транспортний засіб було вилучено. 07.06.2025 вищевказаний транспортний засіб визнано речовими доказами та визначено місце його тимчасового зберігання.

Посилаючись на те, що вилучений транспортний засіб має доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберіг на собі сліди злочину, використаний як засіб (знаряддя) для його вчинення і пов`язаний із незаконною порубкою дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, використаний для їх перевезення та зберігання, отже має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання про арешт майна, про що подали відповідні заяви.

Володілець вилученого майна подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, за змістом якої проти клопотання заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу технічними засобами, на підставі наданих матеріалів.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На переконання слідчого судді, наданими матеріалами клопотання та слідчим не доведено, що вилучений в ході обшуку транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, як зазначає слідчий.

Виходячи із кваліфікації злочинів, за фактом яким проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчим не обґрунтовано, яке доказове значення вилучений автомобіль має у даному кримінальному провадженні та які відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містяться у вилученому майні.

Крім того, з наданих матеріалів клопотання не вбачається проведення першочергових слідчих дій відносно зазначеного вилученого майна, з метою встановлення його відповідності критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Будь-яких доказів обставин, які б обумовлювали мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучений автомобіль, в ході розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучений автомобіль не обґрунтовано, отже не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, у зв`язку з цим клопотання слідчого про накладення арешту є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1