Провадження № 1-кс/686/6023/25
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,з участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому про відмову у визнанні потерпілим.

Скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали за зверненням ОСОБА_3 приходжу до наступних висновків.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №00000908, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000908 від 03.06.2025 року за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 374 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №00000908, з тих мотивів, що докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення останньому завдано майнової чи фізичної шкоди, відсутні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Таким чином, виносячи оскаржувану постанову слідчий, прокурор повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику фізичної, матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з п. 4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов. Неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Аналізуючи постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 06.06.2025 року, слідчий суддя встановив, що слідчим зазначено, що на думку ОСОБА_3 наслідком вчинення кримінального правопорушення стало з боку поліцейських, завдано моральну шкоду, яка виражається у перенесенні ним страждань, пов?язаних із захворюванням, а також матеріальна шкода, пов?язана із витратами на лікування, пов?язаними із купівлею медичних препаратів і складає 1601,00 грн. Проте, будь-якого аналізу та оцінки даному твердженню щодо завдання заявнику шкоди слідчим не надано. А тому висновок про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим було зроблено передчасно, за відсутності у слідчого очевидних та достатніх підстав вважати, що останньому не було завдано шкоди внаслідок ймовірного кримінального правопорушення. Вказані у заяві ОСОБА_3 про визнання його потерпілим факти підлягають перевірці.

Що стосується вимоги скаржника про зобов`язання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому ОСОБА_4 визнати його потерпілим та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, то в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №00000908 від 03.06.2025 року за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 374 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №00000908 від 03.06.2025 року за ч. 1 ст. 371, ч. 1 ст. 374 КК України.

В задоволенні решти скарги, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя