ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000317 за обвинуваченням ОСОБА_8 , в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, маючої повну загальну середню освіту, не одруженої,

визнано винною за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки. На підставі ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду, 27 серпня 2024 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, обвинувачена ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, здійснила замовлення у мобільному додатку «Telegram» у невстановленої особи особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений, «PVP». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 28 серпня 2024 року, приблизно о 15 годині 24 хвилини, обвинувачена ОСОБА_8 , знаходячись біля поштомата № 26855 ТОВ «НОВА ПОШТА», розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, незаконно, шляхом отримання посилки, придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, «PVP», яку незаконно, без мети збуту, зберігала при собі. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, того ж дня, обвинувачена ОСОБА_8 незаконно, без мети збуту, зберігала при собі вказану вище особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, коли біля будинку № 57 по вул. Двірцевій у м. Краматорську Донецької області на запитання працівників поліції нею було повідомлено останніх про наявність у неї особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений, «PVP». В подальшому, 28 серпня 2024 року, у період часу з 17 години 45 хвилин до 17 години 58 хвилин, під час проведення огляду місця події у обвинуваченої ОСОБА_8 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)», маса якої складає 0,9187 грами.

Не погодившись з вказаним вироком прокурором була подана апеляційна скарга, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 в скоєнні кримінального проступку, не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність та застосував закон п. 5 ч.3 ст. 59-1 КК України, який не підлягав застосуванню. Вказує, що покладаючи на обвинувачену обов`язок - «пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб», суд взагалі не з`ясував, чи дійсно обвинувачений страждає на вказані захворювання. Вказує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження відсутнє підтвердження того, що обвинувачена має відповідні медичні діагнози щодо наявності наркотичної залежності, який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження. Вказує, що в матеріалах провадження, немає такого підтвердження і стосовно алкогольної залежності у обвинуваченої або розладів її психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб та відповідно до п. 5 ч.3 ст. 59-1 КК України потребує проходження курсу лікування. Просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання, шляхом виключення з переліку обов`язків, покладених на ОСОБА_8 - проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. В іншій частині вирок залишити без змін

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому їй кримінального проступку та юридична кваліфікація її дій не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із п. 5 ч.3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Отже зобов`язання особи пройти лікування має певні, передбачені законом підстави, а саме наявність хвороби та відповідного висновку лікарської установи про необхідність лікування і до того ж, такий обов`язок має бути належним чином мотивований судом при ухваленні вироку.

Суд у вироку не зазначив, що обвинувачена має медичні діагнози щодо наявності наркотичної або алкогольної залежності або розлад психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України потребує проходження курсу лікування.

Навпаки у вироку встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Як вірно вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі судом неправильно застосував закон п.5 ч.3 ст.59-1 КК України, який не підлягав застосуванню, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і потягло за собою застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував положення п.5 ч.3 ст.59-1 КК України, згідно з ст.ст.408, 413 КПК України є підставою для зміни вироку шляхом виключення з його резолютивної частини, покладені судом на обвинувачену обов`язки щодо проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, передбачені п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 408, 409, 413 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000317 за обвинуваченням ОСОБА_8 , в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку з переліку обов`язків, покладених на ОСОБА_8 - проходження курсу лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді