Справа № 204/2346/25
Провадження № 1-в/204/335/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого (ВКЗ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання ДУ «Державна установа виконання покарань (№4)» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійсього районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене подання. В обґрунтування якого зазначено, що адміністрація ДУ «ДУВП № 4» вважає, що до засудженого ОСОБА_5 доцільно застосувати ст. 82 КК України, з огляду на наступне. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.02.2022 року. Під час тримання під вартою у ДУ «ДУВП (№4)» зарекомендувала себе позитивно, стягнень та заохочень не мав. З 24.11.2023 відбуває покарання у складі господарчої обслуги ДУ «ДУВП (№4)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення, стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований на посаду підсобного робітника. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив. Під час індивідуальних бесід виражав щире каяття. Адміністрація ДУВП № 4 вважає, що засуджений довів своє виправлення, тому до нього доцільно застосувати ст. 82 КК України.

В судовому засіданні представник установи подання підтримав, просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання адміністрації установи, оскільки зважаючи на суспільну небезпечність скоєних засудженим кримінальних правопорушень, вважав, що застосування до засудженого ст.82 КК України є передчасним.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Зазначив, що шкодує про скоєне і якби повернути час назад, такого б не вчинив. Кримінальні правопорушення ним були вчинені вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Перебуваючи в установі працює та не має стягнень. Після того, як установа звернулась з даним поданням до суду, він отримав ще одне заохочення. Просив пом`якшити йому покарання.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши подане клопотання, надані матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Початок строку: 23.02.2022, кінець строку: 21.02.2028.

На даний час ОСОБА_5 відбув частину строку покарання.

Згідно наказу начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» від 23.11.2023 року за №891/АГ-23, засудженого ОСОБА_5 зараховано до числа господарчої обслуги установи.

За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці ОСОБА_5 має 2 подяки (17.07.2024, 24.08.2024), стягнень не має.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого, зокрема критеріїв виправлення засудженого, особа бере відповідальність за вчинені дії на себе. Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови на спосіб життя. Є друзі, соціальні контакти. Норми, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи дотримується свідомо. З адміністрацією установи поводиться з повагою та виконує законні вимоги адміністрації. Підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, конфліктних ситуацій не створює. На профілактичному обліку засуджений не перебуває. За період відбування покарання не вживав наркотичні речовини взагалі, має негативне ставлення до вживання наркотичних речовин та алкоголю. Має позитивні плани на майбутнє, усвідомлює, що саме треба змінити в житті та бере участь у реалізації задуманого. Заплановані заходи розробленої програми індивідуальної роботи із засудженим успішно здійснюються згідно встановленого графіку. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький.

Отже, як встановлено судом з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, за що має два заохочення. Вказане свідчить, що поведінка та психологічне ставлення засудженого щодо дотримання умов відбування покарання та його ставлення до праці змінюються в позитивну сторону, має позитивну динаміку. Слід зазначити, що свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є саме його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, а також його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами його особової справи та поясненнями засудженого.

Також суд вважає за належне зазначити, що тяжкість кримінального правопорушення та його суспільна небезпечність не є тими факторами, які самі по собі перешкоджають застосуванню щодо засудженого положень ст.82 КК України, однак підлягають врахуванню при вирішенні даного питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, аналізуючи особу засудженого в цілому, дані про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання, позитивні настанови на майбутнє, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що засуджений став на шлях виправлення, вину у скоєних злочинах усвідомив, виражає щире каяття, та вважає за можливе замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Згідно з ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі з переведенням до виправного центру на невідбуту частину строку - 2 роки 10 місяців 17 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Час слідування під вартою до виправного центру зараховувати в час відбування покарання за правилами, передбаченими ст.72 КК України, ст. 58 КВК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1