Справа № 274/1364/25 Провадження № 1-в/0274/281/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відеоконференції з державною установою «Бердичівська виправна колонія (№70)» провадження за клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк засудженого

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області, є громадянином України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_8 , який відбуває покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№70)», звернувся до суду із клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Засуджений з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Хатчісон проти Сполученого королівства», «Пєтухов проти України (2)» від 12.03.19, «Дембо та інші проти України» обґрунтовує своє клопотання тим, що він вже відбув більше 25 років строку покарання. На думку засудженого, відсутність реальних механізмів заміни покарання до змін, що відбулися 06.11.2022, порушує ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому він має право на заміну довічного позбавлення волі позбавленням волі на певний строк. При цьому, засуджений зазначає, що навіть при умові заміни його покарання на позбавлення волі строком на 15-20 років, він не має надії відбути своє покарання загальним строком 45-55 років через високий ризик померти до моменту відбуття покарання, враховуючи умови української пенітенціарної системи. Стверджує, що за час відбування покарання став на шлях виправлення, повністю усвідомив тяжкість вчиненого злочину та шкоду, завдану потерпілим та суспільству. Тому, просить замінити покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на 25-30 років з урахуванням відбутого терміну 25 років.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений власне клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, вважав, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки працює в установі відбування покарання, відбув значний строк покарання, майже 30 років, а тому заслуговує на заміну покарання більш м`яким.

Представник державної установи «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» заперечив проти задоволення клопотання засудженого, враховуючи матеріали особової справи засудженого та висновок щодо ступеня його виправлення, згідно з яким підсумок оцінювання становить менше 64 балів.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком від 14.06.2002 Апеляційного суду Черкаської області за ст. 69, п. «а» ст. 93, ст. 17 , п.п. «а», «г» ст.93, ч. 3 ст. 142 КК України. На підставі ч.1 ст.42 КК України (в редакції Закону від 1960 року) за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 16.09.2004 залишено без змін вирок апеляційного суду Черкаської області від 14.06.2002 в частині, що стосується ОСОБА_8 . Тобто, вказаний вирок суду набрав законної сили 16.09.2004.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.10.2016 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.12.1999 по 16.09.2004 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Початок строку відбування покарання з 24.12.1999, фактично відбутий строк покарання 29 років 11 місяців 16 днів.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у державній установі «Бердичівська виправна колонія (№ 70)».

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частиною дванадцятою статті 154 КВК України встановлено, зокрема, що із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Відповідно до ч. 13 ст. 154 КВК України особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення.

Судом досліджено характеристику та висновок щодо ступеня виправлення засудженого, наданих ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», з яких вбачається наведене нижче.

Засуджений ОСОБА_8 вину в скоєному злочині визнає частково, призначене судом покарання вважає надто суворим.

За час перебування в державній установі «Черкаський СІЗО» характеризувався негативно, допустив 7 порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 6 разів. Заохочень не мав.

За час перебування в ДУ «Сокальська виправна колонія (№ 47)» допустив 1 порушення вимог режиму тримання за що притягувався до відповідальності 1 раз. Заохочень не мав.

За час перебування в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» допустив 16 порушень режиму тримання, за що 15 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності (стягнення відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України є погашеними). Має 2 заохочення (04.01.2022 та 04.10.2024). На профілактичному обліку в установі не перебуває. Підтримує відносини з дружиною, матір`ю, братами, сином та двоюрідними сестрами, спілкується з рідними по телефону, через мережу Інтернет, отримує посилки та має тривалі побачення з дружиною.

ОСОБА_8 працевлаштований в майстерні установи, на дільниці по виготовленню малопомітної перешкоди, виявляє активне бажання працювати. Разом з тим, засуджений не бере участі в роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством.

Заходи індивідуальної програми засудженим виконані частково, йому рекомендовано продовжити планування заходів з корекції поведінки та покращення засвоєння здобутих навичок, взяти участь у занятті на тему "Критичні ситуації та способи їх подолання".

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінені щодо засудженого як середні.

За результатами проміжної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної 31.01.2025 з використанням підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, має фактори ризику, що впливають на вчинення повторних правопорушень: матеріальне становище середній, мислення, емоції та поведінка низький, стосунки у суспільстві середній. Засуджений не виявляє бажання змінити свою поведінку, не прикладає для цього зусиль та не стає на шлях виправлення.

Комісією установи виконання покарань за результатами оцінювання ступеня виправлення засудженого зроблено висновок, що засуджений не став на шлях виправлення.

Наданий засудженим та досліджений судом індивідуальний план виправлення та ресоціалізації на період з 2025 по 2030 роки від 10.03.2025, здебільшого, є поверхневим, без визначених термінів його виконання, а вказані в ньому заходи не є такими, що свідчать про переконливі перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 , хоча і відбув більше ніж п`ятнадцять років призначеного судом покарання, за час відбування покарання мав нетривалі періоди, менше року, працевлаштування, двічі заохочувався, проте, за цей же період засуджений, хоча він й визнається таким, що не має стягнень, 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, позитивних характеристик не мав, не приймає участь в безоплатних роботах із благоустрою установи. Вказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений лише розпочинає ставати на шлях виправлення, а тому підстав для заміни йому покарання більш м`яким на цей час не вбачається, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

п о с т а н о в и в :

клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим - з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3