УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000650 від 14 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.2 ст.305, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №№0000650 від 14 серпня 2023 року, в якому просить накласти арешт на майно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні

№ 0000650, з метою забезпечення, збереження речових доказів та із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна, а саме на:

-мобільний телефон марки «iPhone 6s Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператору з абонентським номером НОМЕР_2 , в ході огляду якого виявлено листування з іншими учасниками злочинної групи;

-банківську картку «ПриватБанк», № НОМЕР_3 .;

-пластикову картку мобільного оператору «Лайфселл», з сім-картко.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.2 ст.305, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Київської, Одеської та Дніпропетровської областей діє злочинна група, яка займається контрабандою наркотичних засобів, психотропних речовин тобто їх переміщенням через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, з країни Канади, за допомогою використання міжнародних поштових відправлень.

Зокрема встановлено, що організовують та контролюють контрабандне переміщення наркотичних та психотропних речовин в особливо великих розмірах через державний кордон, з Канади на територію України наступні громадяни України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останні також залучають до протиправної діяльності громадян України, для виконання функцій отримувачів міжнародних поштових відправлень, «складменів» та «закладчиків» наркотичних та психотропних речовин.

При цьому, встановлено, що здійснення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме: здійснення контрабанди особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщенні через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, як на територію України так і за її межі здійснюється шляхом використання послуг поштового оператора ТОВ «Meest МОШТА» та за рахунок вказаного протиправного механізму вищевказані особи організовують контрабандне переміщення наркотичних засобів обіг яких заборонено на території України - «канабісу» та «кокаїну», особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - МДМА, PVP, 4-ММС, лізергід (ЛСД, ЛСД-25) та плодових тіл грибів, що містять псилоцин, психотропних речовин обіг яких обмежено - «амфетамін» та «метамфітамін» та інші.

Також встановлено, що ОСОБА_6 залучив до вказаної протиправної діяльності наступних громадян України: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які на виконання його вказівок залучили інших громадян України, які безпосередньо під їх контролем здійснюють отримання міжнародних поштових відправлень, які направляються з території Канади до України та у своєму складі вміщують наркотичні засоби та психотропні речовини, а саме наступних осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших.

Після чого, отримавши міжнародну посилку з вмістом наркотичних засобів та психотропних речовин, які з метою ускладнення виявлення під час митного контролю поміщаються у м`які іграшки, вищевказані особи, відправляють зазначені наркотичні засоби та психотропні речовини використовуючи можливості поштового оператора - ТОВ «Нова Пошта», так званим «фасувальникам», що здійснюють поділ та пакування вищевказаних речовин для подальшої передачі роздрібних парій так званими «кур`єрами».

Також, встановлено, що подальший збут наркотичних речовин здійснюється через програмне забезпечення для обміну повідомленнями - «Telegram», а саме канал під назвою «THC», шляхом так званих «закладок», на території України, зокрема у містах: Київ, Одеса, Дніпро та інші.

Крім того, у рамках вказаного кримінального провадження, на адресу слідчого управління Головного управління надійшов лист від співробітників Департаменту захисту національної державності щодо виконання доручення від 08.10.2024 (№14/3/1-15184), відповідно до якого встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності причетний - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 05.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, проведено обшук за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

-мобільний телефон марки «iPhone 6s Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператору з абонентським номером НОМЕР_2 , в ході огляду якого виявлено листування з іншими учасниками злочинної групи;

-банківську картку банку - «ПриватБанк», № НОМЕР_3 .;

-пластикову картку мобільного оператору - «Лайфселл», з сім-картко.

05.11.2024 постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, виявлені та вилучені в ході проведення обшуку речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також інформація, яка у них міститься може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються в рамках розслідуваного кримінального провадження.

05.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано на підставі п. 2 ч. 1 чт. 208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочини передбачені ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

05.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в органу досудового розслідування існує сукупність достатніх підстав вважати, що зазначений мобільний телефон, містить ознаки речових доказів, тобто наявні підстави передбачені для накладення арешту, оскільки мобільний телефон містить відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, також в ході досудового розслідування встановлено, що фігуранти кримінального провадження здійснювали видалення текстових та графічних повідомлень задля знищення слідів злочину та уникнення викриття злочинної діяльності, що є підставою для проведення експертного дослідження.

Факт належності права власності на майно підозрюваному ОСОБА_5 встановлено з його слів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було виготовлене пристосоване як засоби чи знаряддя вчинення злочину, з метою забезпечення в тому числі й збереження речового доказу, а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання про арешт майна підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, до того ж, зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні планується призначення експертизи щодо мобільного телефону ОСОБА_5 . Також, долучив до клопотання копію протоколу огляду мобільного телефону.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 05 листопада 2024 року мобільний телефон марки «iPhone 6s Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператору з абонентським номером НОМЕР_2 , в ході огляду якого виявлено листування з іншими учасниками злочинної групи; банківську картку банку - «ПриватБанк», № НОМЕР_3 .; пластикову картку мобільного оператору - «Лайфселл», з сім-картко визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000650 від 14 серпня 2023 року, оскільки вони містять на собі сліди та відомості про вчинення кримінальних правопорушень та можуть бути використані, як доказ факту та обставин вчинених злочинів, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно, яке вилучено 05 листопада 2024 року на підставі ч.3 ст.233 КПК України під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 6s Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператору з абонентським номером НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно - арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Одночасно, слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно - банківську картку банку - «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , пластикову картку мобільного оператору «Лайфселл», з сім-карткою, оскільки не доведено відповідність вказаного майна критеріям речових доказів, визначених ст.98 КПК України.

Таке втручання в право власників майна на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (користувача) майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000650 від 14 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.2 ст.305, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, вилучене 05 листопада 2024 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «iPhone 6s Plus», IMEI 1: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператору з абонентським номером НОМЕР_2 .

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Солом`янського районного

суду міста Києва ОСОБА_1