В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001631 від 22.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеса, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу вимог ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.308 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 01.10.2022 року, страждаючи на наркоманію, розпочав лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради за адресою м.Одеса, вул.1-й Розумовський провулок, 4, під час якого за призначенням лікаря почав щоденно отримувати для прийому препарат замісної підтримуючої терапії (далі ЗПТ) «Метафін ІС 25 мг», що містить в собі наркотичний засіб метадон.

Також, 01.10.2022 року ОСОБА_4 при зверненні за медичними послугами, письмово під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, зобов`язався під час лікування у КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради не звертатись на лікування в інші медичні заклади, з метою призначення курсу лікування з використанням наркотичних та психотропних лікарських засобів.

В подальшому, у невстановлений час ОСОБА_4 дізнався від осіб, що разом із ним перебували на програмі ЗПТ, що програма замісної підтримувальної терапії функціонує за відсутності єдиної для всіх закладів охорони здоров`я бази даних пацієнтів, які на ній перебувають.

Так, ОСОБА_4 , продовжуючи отримувати в КНП «Міський психіатричний диспансер » Одеської міської ради наркотичний лікарський препарат «Метафін ІС 25 мг», діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння наркотичним засобом метадоном, шляхом шахрайства, звернувся за лікуванням до медичного закладу, що проваджує програму ЗПТ, а саме до медичного закладу ТОВ «АДДІМЕД» за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19-А.

Так, 21.06.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні медичного закладу ТОВ «АДДІМЕД» за адресою: м.Одеса, вул.Стовпова, 19-А, діючи умисно, з метою заволодіння наркотичним засобом шахрайським шляхом, вводячи в оману медичного працівника ТОВ «АДДІМЕД» - лікаря ОСОБА_6 , повідомив письмово під особистий підпис, шляхом підписання заяви щодо початку програми замісної підтримуючої терапії, що не перебуває в інших програмах замісної підтримуючої терапії в закладах будь-якої форми власності, в тому числі в інших областях України, де йому вже призначені наркотичні засоби.

Нехтуючи попередженням про кримінальну відповідальність згідно ст. 305-320 Кримінального кодексу України за порушення правил перебування на програмі ЗПТ, ОСОБА_4 написав заяву про прийняття останнього до програми замісної терапії на базі наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД» та про отримання препарату, що містить в собі наркотичний засіб метадон. Після чого отримав призначення лікаря ОСОБА_6 на отримання препарату «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ Tab.Methadone ZN» за призначенням лікаря для ОСОБА_4 складала від 50 до 100 мг.

В подальшому, в період часу з 21.06.2023 по 10.10.2023 ОСОБА_4 , отримуючи в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради наркотичний лікарський препарат «Метафін ІС 25 мг», що містить у своєму складі наркотичний засіб - метадон, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння наркотичним засобом- метадоном, шляхом шахрайства, отримав на програмі замісної підтримуючої терапії на базі наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД» препарат «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон, в кількості 0,025 мг в одній таблетці в дозуванні 400 мг в загальній кількості на 120 днів, тим самим заволодів вказаним наркотичним засобом.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.308 Кримінального кодексу України - заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства.

19.12.2024 року між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.308 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Крім того, сторони дійшли згоди про застосування ст.75 КК України, відповідно до якої визначено звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.308 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання, крім того, не заперечував щодо встановлення іспитового строку на 2 роки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченого, він дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього, крім того, не заперечував щодо встановлення іспитового строку на 2 роки.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, укладення угоди надає можливість швидше закінчити досудове розслідування без зайвих витрат процесуального часу та ресурсів, відсутності потреби у проведенні ряду судових експертиз, що зменшує процесуальні витрати. Також вважав, що іспитовий строк 2 роки буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.308 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України.

Згідно вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст.474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянням у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 19.12.2024 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.308 КК України кваліфіковано правильно, як заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 19.12.2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий в силу вимог ст.86 КК України, є молодою людиною, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває та перебуває на обліку лікаря-нарколога.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.308 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки у межах санкції зазначеної статті КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, суд приходить до висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Будь-який запобіжний захід стосовно обвинуваченого на час судового розгляду не обраний.

Цивільні позови не заявлені. Витрати на залученні експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 грудня 2024 року в кримінальному провадженні №0001631 від 22.11.2024 між прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.308 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 грудня 2024 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно із ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-копію медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 №78, яка вилучена з наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД» - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

-оригінал заяви про прийняття на програму ЗПТ до наркологічного відділення №2 ОСОБА_4 №78, яка вилучена з наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД» - зберігати у матеріалах кримінального провадження;

-оригінал медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 № 348 вилучена з КПК «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради - повернути до КПК «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1