НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2025 року ЄУ № 322/285/25 (Провадження № 1-кс/322/101/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВн відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 (далі по тексту слідчий), погоджене прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2025 за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням зі змісту якого випливає, що 10.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщені будинку виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті.

За даним фактом 11 березня 2025 року, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України..

19.03.2025, проведено додатковий огляд місця події на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет, схожий на ніж з рукояткою білого кольору, виявлений в приміщенні кімнати №3 будинку, упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, полімерне пакування від презервативу чорно-сірого кольору з маркуванням «DOLPHI ultra thin», виявлене в приміщенні кімнати №4 будинку, упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, полімерна пляшка з етикеткою «Прозора» з нашаруванням речовини бурого кольору, виявлена в приміщенні кімнати №5 будинку, упакована до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

Вказані предмети і речі визнані речовими доказами про, що винесена відповідна постанова.

Враховуючи вказане, з метою збереження речових доказів, для запобігання можливості їх зникнення, пошкодження а також для проведення необхідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на згадане майно.

Слідчий і прокурор будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися причини неявки не повідомили.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов таких висновків.

Клопотання слідчого погоджене процесуальним прокурором, втім воно не в повній мірі відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до п.1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзацом 2 ч.2 ст.171 КПК України визначено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В порушення вимог ст.171 КПК України в клопотанні не зазначено власника(ів) чи володільця(ів) вилученого майна, підстави з яких слідчий дійшов висновку про існування ризиків зникнення, пошкодження тощо згаданого майна.

Якщо ж вилучені предмети не мають власника чи володільця, вони вважатимуться безхазяйними речами, і у такому випадку жоден з ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України не може існувати апріорі, адже приховування, знищування чи спотворення доказу не може бути абстрактним, такі дії можуть вчинятися виключно якоюсь конкретною особою і за таких умов питання щодо зберігання цих предметів має бути вирішено відповідно до положень ст.100 КПК України, для чого накладення арешту на них не буде потрібним.

У клопотанні не зазначено жодних доводів щодо доказового значення вилучених речей і предметів. Постанова про визнання речових доказів також не містить жодного мотивування.

За правилом ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи відсутність слідчого і прокурора в судовому засіданні слідчий суддя дійшов висновку про доцільність встановлення максимального строку визначеного положеннями КПК України для усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст.ст. 172, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання про арешт майна повернути прокурору Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 для усунення недоліків, встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ували до відома направити слідчому.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1