ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1627/24 Номер провадження 11-кп/814/897/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

представника установи - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засуджено ї ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт.Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, громадянці України, судимій, засудженій:

03.04.2023 вироком Полтавського апеляційного суду за ч.3 ст.185 КК України на 6 років позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбування покарання засуджена характеризується посередньо, стягнень не отримувала, мала лише 1 заохочення, яке застосовано до неї під час розгляду справи в суді, установою їй було відмовлено у застосуванні пільг, працевлаштована не була, відповідно до характеристики своєю поведінкою та ставленням до праці не довела виправлення, позитивну характеристику їй надано установою лише 15.10.2024. Тому суд дійшов висновок, що ОСОБА_9 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд відмовляючи у задоволенні клопотання не врахував те, що вона відбула 2/3 строку покарання, позитивну характеристику установи, в якій зазначено, що вона довела своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не надано належну оцінку даним, які вказують на наявність у неї інвалідності 3-ї групи, протипоказання щодо важкої фізичної праці, психо-емоційне порушення, що ускладнює її працевлаштування, проте вказує, що вона активно допомагає у благоустрої території установи.

Впродовж відбування покарання вона стягнень не отримувала, 1 раз заохочувалася за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Тому вважає, що вона заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засуджену та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який підтримав клопотання засудженої про її умовно-дострокове звільнення, перевіривши матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

На підставі частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_9 засуджена 03.04.2023 вироком Полтавського апеляційного суду за ч.3 ст.185 КК України на 6 років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_9 рахується з 29.06.2023, кінець строку покарання - 29.03.2026.

У місцях позбавлення волі ОСОБА_9 перебуває з 29.06.2023. За час перебування в установі попереднього ув`язнення стягнень та заохочень не отримувала, до праці не залучалася. З 02.08.2023 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Згідно зі ст. 118 КВК України не працевлаштована. Має 1 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил. Стягнень не отримувала. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, поводить себе тактовно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань ставиться з розумною ініціативою. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Залучена до програм диференційованого виховного впливу на засуджених. За висновком установи за час відбування покарання довела своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

З довідки установи про стягнення та заохочення вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_9 отримала 1 заохочення 05.07.2024.

Комісією установи було відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України 18.08.2023, у поданні про застосування ст. 82 КК України 18.08.2023 та поданні про застосування ст. 81 КК України 03.04.2024.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на обставини, встановлені під час розгляду, те, що ОСОБА_9 неодноразово судима, належних висновків для себе не зробила та вчинила нові злочини через невеликий проміжок часу з дня звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, своїми діями завдала значної шкоди потерпілим, завдані збитки не відшкодувала, під час розгляду справи свою вину у вчиненому не визнавала, впродовж усього часу відбування покарання отримала лише одне заохочення, і то лише під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення в суді першої інстанції, тобто враховуючи поведінку засудженої за весь час відбування покарання, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що клопотання про умовно-звільнення засудження є передчасним та ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання, так як засуджена не досяла необхідного ступеню виправлення.

Сама по собі позитивна характеристика в установі є нормальною поведінкою засудженої та є недостатньою підставою для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4