Провадження № 11-сс/811/1778/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28 листопада 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів за органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772, та обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Визначено термін дії ухвали шістдесят днів - до 25 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 27 листопада 2024 року 11 год. 16 хв.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя мотивувала тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що до клопотання слідчого не додано суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри ОСОБА_6 за ч.2 ст. 255 КК України, що стало підставою для прийняття помилкового рішення про обрання безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування застави. Стверджує, що обраний підозрюваному запобіжний захід є занадто суворим, а клопотання слідчого необгрунтованим та не доведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде не достатнім для запобігання ризикам.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, змінити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю з можливістю відвідування навчального закладу та покладенням обов`язку з`являтися до органу досудового слідства та суду за кожною вимогою, або якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про залишення без змін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то визначити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обгрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 27 ч.5 ст. 361 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання у разі доведеності його вини, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який працездатний, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, батьків похилого віку чи малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, прийшла до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, або тримання під вартою, проте, визначити розмір застави, є непереконливими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості оголошеної підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначила розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки останній підозрюється, в тому числі, у скоєнні злочину проти громадської безпеки, та саме такий запобіжний захід, зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Отже, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів за органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , та обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на шістдесят днів - до 25 січня 2025 року включно без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4