УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_2, із участю секретаря судового засідання ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника Київської міської ради ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 04 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року № 760/201/23 позовні вимоги заступника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено, та визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,10 кв. м., жила - 27,70 кв.м., відумерлою спадщиною, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передано квартиру у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

На виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва міста Києва в особі Київської міської ради від 06.03.2023 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради 28.08.2023 за № 51600976.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.11.2024 № 403632718, наявний запис про обтяження вищезазначеної квартири від 02.12.2022 № 5160099, що був внесений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року у справі № 760/16813/22 (провадження № 1-кс/760/5572/22).

Так, у клопотанні поставлено питання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року у справі № 760/16813/22 (провадження № 1-кс/760/5572/22) на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради позбавлена свого права на вільне володіння та користування майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засіданні представники володільця майна та Солом`янської окружної прокуратури м. Києва не з`явились.

03 січня 205 року до суду з Солом`янської окружної прокуратури м. Києва за підписом першого заступника керівника ОСОБА_6 надійшов лист, в якому зазначено, що прокуратура просить залишити зазначене клопотання без розгляду, оскільки 17 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду у справі 760/26597/23 (провадження № 1-кс/760/179/24) було задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_5, який діє в інтересах Київської міської ради про скасування арешту майна та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року у справі № 760/16813/22 (провадження № 1-кс/760/5572/22) на квартиру АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання у відсутності представника володільця майна та представника прокурори.

Згідно частиною 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання представника Київської міської ради Теплюк В.В. про скасування арешту майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно сттатей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зі змісту частиною1 статті 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частиною1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно частиною1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частиною6 статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Приписами частиною1, 3 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до листа першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 03.01.2025 року вбачається, що 17 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду у справі 760/26597/23 (провадження № 1-кс/760/179/24) було задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_5, який діє в інтересах Київської міської ради про скасування арешту майна та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2022 року у справі № 760/16813/22 (провадження № 1-кс/760/5572/22) на квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин, оскільки представник володільця майна просить скасувати арешт накладений ухвалою від 18.11.2022 року у справі № 760/16813/22 (провадження № 1-кс/760/5572/22) на квартиру АДРЕСА_1 , який вже був скасований 17 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду у справі 760/26597/23 (провадження № 1-кс/760/179/24), тому слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, у зв"язку із його безпідставністю, через відсутність обтяження на підставі судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 174, 309, 369, 372, 395КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2