Справа № 149/3435/23
Провадження №1-кп/149/201/23
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

10.12.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000507 від 04.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Брянка Луганської області, проживаючої без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше неодноразово судимої , не одруженої, не працюючої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судима за злочини проти власності, достовірно знаючи, що на території держави Україна відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено, вчинила злочин проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 31.08.2023 по 03.09.2023 проживала в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , з дозволу останнього, оскільки не мала постійного місця проживання. Близько 19:00 години 03.09.2023 ОСОБА_4 перебувала у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_6 , який в цей час був відсутній за місцем свого проживання, та помітила на столі у кухні чоловічу сумку чорного кольору, належну ОСОБА_7 , в цей час у неї виник умисел на викрадення чужого майна з сумки.

В подальшому, ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрала із чоловічої сумки, що лежала на столі у кухні будинку грошові кошти у сумі 7000 гривень та 500 доларів США, що належали ОСОБА_6 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, а саме витратила на власні потреби.

Відповідно курсу валют Національного банку України вартість 1 долара США станом на 03.09.2023 становив 36,5686 гривень,

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 25 284 гривні 30 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину визнала за обставин викладених в обвинувальному акті, у вчиненому розкаялась, просила суворо не карати. Суду показала, що з серпня 2023 проживала в одному будинку з ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . 3 вересня 2023 року зранку вона повідомила потерпілому про свій намір їхати до м. Києва побачитись з доньками для чого попросила кошти. Однак ОСОБА_8 їй відмовив. Цього ж дня ближче до вечора ОСОБА_8 повернувся з підробітків та сказав їй витягнути з його чорної сумки тормозок, витягуючи який, вона помітила грошові кошти та викрала їх. Потім пішла до сусідки та попросила викликати таксі на якому поїхала до м. Хмільника. Викрала вона 7000 грн та 500 дол. США. Коштами розпорядилась на власний розсуд, а саме по 100 дол віддала трьом донькам, ще на 100 дол. купила меншій доньці подарунок, 100 дол США дала знайомій у якої проживала, будучи в Києві, також витратила 3000 грн на побутові потреби, а 4000 грн залишились на картці на яку вона відразу перекинула викрадені кошти. Мобільний телефон вока купила за власні кошти, які отримала працюючи в санаторії.

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що влітку 2023 познайомився з обвинуваченою у парку в м. Хмільнику. Вона повідомила про відсутність житла, тому він запропонував їй пожити у його будинку в с. Томашпіль Хмільницького району. 3 вересня 2023 він пас череду, при цьому сумка з коштами та документами була при ньому. Повернувшись ввечері додому, він сумку залишив в кухні на столі. ОСОБА_4 перебувала у будинку. Вийшовши на вулицю, він побачив таксі та ОСОБА_4 , вийшла з будинку, при цьому нічого не пояснюючи , сіла в автомобіль та поїхала. Він зайшов до будинку та замітив, що сумка в якій зберігались кошти та документи, лежить не так як він її залишав напередодні. Подивившись до сумки, він замітив пропажу коштів в сумі 500 доларів США та 7000 грн. Крім ОСОБА_4 у будинку нікого не було. Про це він повідомив сусіда, який сказав, що треба викликати поліцію. Працівники поліції ОСОБА_4 привезли через декілька днів та вона визнала свою провину, однак кошти не повернула. Розбіжності у сумі викрадених коштів виникли у зв"язку з тим, що він вважав, що на зберіганні у нього є 10000 грн, однак після затримання ОСОБА_10 вона повідомила, що викрала 7000 грн. Оскільки обвинуваченою було викрадено усі кошти, які він мав на збереженні, тому вважає, що сума викрадений коштів у гривнях саме така, яку повідомила обвинувачена. Просить суворо не карати ОСОБА_4 , вважаючи, що вона може виправитись.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 03.09.2023 близько 20.00 год до неї підійшла ОСОБА_4 та попросила викликати таксі, повідомивши, що їй загрожує небезпека. ОСОБА_11 таксі викликала та ОСОБА_4 поїхала, а через короткий проміжок часу прийшов ОСОБА_8 та повідомив про зникнення коштів, вказавши на ОСОБА_4 . Про участь в слідчих діях їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 03.09.2024 близько 20.00 год. надійшов дзвінок в службу таксі та викликали автомобіль в с. Томашпіль, звідки до магазину "Сидориха" в м. Хмільник від довіз жінку від якої було чути запах алкоголю. По дорозі вона казала, що їде додому та просила завезти у м. Вінницю, однак він відмовився. За поїздку заплатила 500 грн.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що проживає в с. Томашпіль з потерпілим по сусідству . В 2023 році бачив у будинку потерпілого ОСОБА_4 , якій, зі слів ОСОБА_8 , він дозволив пожити у нього дома, оскільки обвинувачена не мала житла. Про крадіжку коштів він також дізнався зі слів потерпілого. Участі в слідчих діях не приймав.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він на запрошення працівників поліції понятим при огляді мобільного телефону. Слідча дія проводилась в Хмільницькому РВП за участі працівника поліції та невідомої йому жінки. Працівники поліції запитували її про гроші, а вона відповіла, що коштів немає, бо купила телефон. Оглянутий телефон працівник поліції поклав в пакет.

Крім того, в судовому засіданні були досліджені надані стороною обвинувачення письмові докази, а саме:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та рапорт чергового Хмільницького РВП, згідно яких за заявою ОСОБА_15 03.09.2023 внесено відомості про злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме про вчинення ОСОБА_4 крадіжки грошей (а.с. 175 Т.1)

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2023 де потерпілий просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , яка із сумки на столі к будинку по АДРЕСА_1 вчинила крадіжку коштів у сумі 10000 грн та 500 дол США (а.с. 177-178 Т.1)

Протокол огляду місця події від 03.09.2023 р. з таблицею ілюстрацій згідно якого об`єктом огляду був будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . Оглянуто було чорну сумку в якій зберігальсь викрадені кошти та виявлено сліди рук у кількості 4 штуки, які за допомогою клейкої стрічки перенесені на білий аркуш паперу (Т.1 а.с. 179-186).

Заяву ОСОБА_4 про добровільну видачу мобільного телефону придбаного нею за викрадені кошти (Т.1 а.с. 187)

Протокол огляду добровільно виданого ОСОБА_4 мобільного телефону від 06.09.2023 з ілюстрованою таблицею (Т.1 а.с. 189-191).

Висновок експерта від 12.09.2023 року № СЕ-19/102-23/16005-Д згідно якого встановити чи залишені сліди пальців рук розмірами 16х20 мм,17х27 мм,12х15 мм пальцями рук ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не можливо у зв`язку з визнанням зазначених слідів непридатнми для ідентифікації за ними особи. Сліди пальця руки розмірами 13*21 мм залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім"я ОСОБА_4 . (Т. 1 197-207)

Висновок експерта від 12.09.2023 року № СЕ-19/102-23/16005-Д згідно якого встановити чи залишені сліди пальців рук розмірами 16х20 мм,17х27 мм,12х15 мм пальцями рук ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не можливо у зв`язку з визнанням зазначених слідів непридатнми для ідентифікації за ними особи. Сліди пальця руки розмірами 13*21 мм залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім"я ОСОБА_4 . (Т. 1 197-207)

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

В судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_10 у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Крім визнавальних показів ОСОБА_4 , вина останньої підтверджується показами потерпілого,

який як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні повідомляв, що кошти, які він зберігав у сумці зникли після того, як обвинувачена без повідомлення будь-яких причин залишила місце свого тимчасового проживання. Окрім цього, безперешкодного доступу до будинку крім останньої ніхто інший не мав.

Свідок ОСОБА_13 підтвердив покази потерпілого щодо проживання у його будинку обвинуваченої.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили покази потерпілого щодо часу залишення обвинуваченою житлового будинку потерпілого.

Окрім цього, заява ОСОБА_4 про добровільну видачу мобільного телефону придбаного нею за викрадені кошти, протокол огляду добровільно виданого ОСОБА_4 мобільного телефону, висновок експерта від 12.09.2023 року № СЕ-19/102-23/16005-Д та покази свідка ОСОБА_14 вказують на безпосередню причетність ОСОБА_10 до злочину та підтверджують придбання телефону саме за викрадені кошти.

Крім того, суд вважає доведеним і суму викрадених коштів, що становить 7000 грн та 500 доларів США.

Твердження сторони захисту щодо неналежності протоколу огляду місця події від 03.09.2023 р. як доказу, оскільки зазначені у процесуальному документі понятті не були присутніми при проведені процесуальної дії, суд не бере до уваги, оскільки згідно вимог статті 237 КПК України огляд місця події не вимагає обов"язкової участі понятих.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При визначені виду та міри покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, вік та стан здоров`я обвинуваченої, особу винної, яка офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, заподіяну матеріальну шкоду не відшкодувала, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Також суд бере до уваги думку потерпілого, який не просив суворої міри покарання для обвинуваченої.

Згідно вимог ст. 66 КК України. обставини, що пом"якшують покарання суд визнає, щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції її від суспільства, оскільки обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_4 схильна до вчинення злочинів проти власності, що на думку суду свідчить про її стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень та не сприйняття встановлених суспільних правил поведінки та можливих негативних наслідків від вчинення протиправних нею діянь як для себе так і для оточуючих. І на таку її поведінку не впливає і реальна небезпека можливості застосування щодо неї покарання у вигляді позбавлення волі, яке було визначене попереднім вироком суду. А тому останній слід призначити покарання лише у вигляді позбавлення волі.

На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченої та є необхідним для виправлення останньої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів судової справи, обвинувачену ОСОБА_10 затримано 15.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді від 15.09.2023 та вподальшому неодноразово продовжувались строки тримання особи під вартою. Оскільки встановлені в судовому засіданні ризики продовжують існувати, тому ОСОБА_10 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, проте не довше ніж на 60 днів.

Питання про речові докази та процесуальні витрати , суд вирішує в порядку ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 15.09.2023 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж 60 днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1434,00 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 07.09.2023 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки Lenovo", у корпусі білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 конфіскувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_17