Справа № 158/2436/24
Провадження № 1-кс/0158/32/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року місто Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за клопотанням ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000639 від 02.11.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В

14 січня 2025 року на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна, зокрема ноутбука Model Name LOQ 15IRH8 I5 16G 512G NOS, Serial Number: MP2GXDOH Color: STORM_GREY, сумки для ноутбука, батареї до ноутбука Model Name LOQ 15IRH8, Battery info: L22B4PAO 15.44V60Wh, адаптера для зарядки ноутбука, адаптера для комп`ютерної миші, мобільного телефону Mi 9 Piano Blake 6GB RAM 128 GB ROM SN: НОМЕР_1 та флеш-накопичувача Samsung 128, оскільки вищевказане майно на даний час не арештоване, речовим доказом кримінальному провадженні не визнано.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Слідчий, будучи належним повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Оскільки неприбуття вказаних осіб не суперечить ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 вказаної процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

При цьому, в частині 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто, у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що майно, яке просить повернути ОСОБА_3 , визнано речовим доказом у даному кримінального провадженні та згідно ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.06.2024 року арештовано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 167, 169, 171, 303 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000639 від 02.11.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1