Справа № 296/440/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2025 рокум .Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, в якому заявник просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024, зазначивши про початок строку відбування покарання.

Судом встановлено наступне.

Вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024, який набрав законної сили 26.06.2024, ОСОБА_5 засуджено до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі; вказаним вироком ОСОБА_5 згідно частини третьої статті 62 КК Республіки Казахстан зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 26.07.2023 до дати вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день тримання під вартою за півтора дні відбування покарання у виді позбавлення волі; кінець відбуття строку покарання - 10.02.2035.

ОСОБА_5 висловив бажання бути переданим в Україну для подальшого відбування покарання (письмова заява засудженого міститься в матеріалах справи).

ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого пунктами першим та третім частини третьої статті 297 (незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі (понад 20г.)) КК Республіки Казахстан, що також є караним діянням відповідно до статті 307 КК України;

- предмет злочину - речовина a-PVP (хімічна назва: 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентал-1-он), згідно зі Списком 2 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено в Україні. Розміри вказаної психотропної речовини, що знаходяться у незаконному обігу, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 та складають: невеликі - до 0,15 г .; великі - від 1,5 до 15 г.; особливо великі -15 г. і більше.

ОСОБА_5 відбуває покарання у Республіканській державній установі «Установа №34» комітету кримінально-виконавчої системи МВС Республіки Казахстан.

ОСОБА_5 є громадянином України (підтверджується листом ДМС України від 01.08.2024 № 6.5-8417/6-24) та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (підтверджується листом Житомирської міської ради від 31.10.2024 № 10-10/7556/2024).

В судовому засіданні представник заявника вказане клопотання підтримала. Зазначила, що питання про відшкодування матеріальної шкоди та щодо процесуальних витрат не вирішується, оскільки у запиті Генеральної прокуратури Республіки Казахстан такі не ставилися.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання заявника, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення, просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним та засуджено вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024, який набрав законної сили 26.06.2024, до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого пунктами першим та третім частини третьої статті 297 (незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі (понад 20г.)) КК Республіки Казахстан, визначити у співвідношенні максимальний строк позбавлення волі - 12 років позбавлення волі без конфіскації майна, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 в Україні, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Суд, заслухавши заявника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Республіки Казахстан у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Договору між Україною та Республікою Казахстан про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання 1999 року, Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за № 956/33927.

Частиною 1 статті 602 КПК України передбачено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.3 ст.610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті /частини статей/ закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

ОСОБА_5 є громадянином України, що підтверджується листом ДМС України від 01.08.2024 № 6.5-8417/6-24) та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (підтверджується листом Житомирської міської ради від 31.10.2024 № 10-10/7556/2024).

Так, вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 п.п.1,3 Кримінального кодексу Республіки Казахстан та йому призначене покарання у виді 12 років позбавлення волі з відбуванням покарання в установі кримінально-виконавчої системи середнього рівня безпеки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання та, на підставі ст. 62 ч. 3 КК Республіки Казахстан, зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 26.07.2023 до дати вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день тримання під вартою за півтора дні відбування покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до постанови судової колегії з кримінальних справ Карагандинського обласного суду від 26.06.2024 року, вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024, зокрема, відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Відповідно до розпорядження про набрання вироком законної сили, вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 26.06.2024 року.

Згідно довідки про відбуту та не відбуту частини покарання, виданої в.о. начальника Республіканської державної установи «Установа №34» комітету кримінально-виконавчої системи МВС Республіки Казахстан, початок строку 26.07.2023 року, кінець строку 10.02.2035 року, зараховано термін з 26.07.2023 року по 26.06.2024 року з розрахунку один день тримання під вартою за півтора дні відбування покарання у виді позбавлення волі. Станом на 13.08.2024 року відбув 1 рік 17 днів, не відбутий строк покарання 10 років 5 місяців 27 днів.

ОСОБА_5 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його особистою письмовою заявою.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого пунктами першим та третім частини третьої статті 297 (незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі (понад 20г.)) КК Республіки Казахстан.

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Дії, передбачені пунктами 1 та 3 частини 3 статті 297 (незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі (понад 20г.)) КК Республіки Казахстан відповідають діям, передбаченим ч.3 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, відповідно до діючого Кримінального кодексу України, незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі (понад 20г.), кваліфікується за ч.3 ст.307 КК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Отже, ОСОБА_5 за ч.3 ст.307 КК України підлягає відбуванню покарання у виді максимально 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Передача засуджених для відбування покарання з однієї держави в іншу регулюється Договором між Україною та Республікою Казахстан про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання 1999 року.

У відповідності до ст.ст. 2, 3 цього Договору, договірні Сторони зобов`язуються згідно з умовами цього Договору передавати на запит один одного засуджених, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі за вчинення злочинів на території держави винесення вироку і мають громадянство другої Договірної Сторони, для відбування покарання у державі виконання вироку. Засуджена особа може бути передана згідно з цим Договором тільки за умов: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набув чинності; 3) якщо в момент отримання запиту про передачу засуджений повинен ще відбувати покарання протягом не менш як шість місяців; 4) якщо на передачу згодна засуджена особа або, зважаючи на її вік, фізичний або психічний стан, одна з Договірних Сторін, чи близькі родичі, чи законний представник засудженої особи вважають це за необхідне; 5) якщо діяння, за яке був винесений вирок, є злочином згідно з законодавством держави виконання вироку; 6) якщо відшкодовані матеріальні збитки, заподіяні злочином; 7) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи. 2. Про можливість передачі та її юридичні наслідки засудженому або його законному представнику має бути роз`яснено посадовими особами органів управління кримінально-виконавчої системи держави винесення вироку. 3. У виняткових випадках Договірні Сторони можуть погодитись на передачу засудженої особи навіть якщо їй залишається відбувати міру покарання менш як шість місяців або якщо матеріальні збитки, заподіяні злочином, відшкодовані не в повному обсязі.

Крім того, суд не визначає засудженому покарання, як це передбачено санкцією ч.3 ст. 307 КК України, у виді конфіскації майна як обов`язкове, оскільки за вироком Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 таке покарання засудженому не призначалось.

Крім того, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, в зв`язку з чим ОСОБА_5 строк покарання рахувати з 26.07.2023 р., зарахувавши в строк відбування покарання час тримання його під вартою в період з 26.07.2023 року по 26.06.2024 року з розрахунку один день тримання під вартою за півтора дні відбування покарання у виді позбавлення волі, не визначати виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України не передбачено визначення судом виду такої установи.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для приведення вироку у відповідність з кримінальним законодавством України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 602, 603, 609, 610 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Казахстан у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ст. 307 ч.3 КК України, до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відповідно до вироку Спеціалізованого міжрайонного суду з кримінальних питань Карагандинської області від 06.05.2024 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 26.07.2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26.07.2023 року по 26.06.2024 року з розрахунку один день тримання під вартою за півтора дні відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена Міністерством юстиції України, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1