Справа № 643/7/18
Провадження № 1-кп/643/447/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження № 0005365 від 06.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває зазначене кримінальне провадження.

Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 до суду подано клопотання про передачу потерпілому ОСОБА_4 золотий ланцюжок довжиною 40 см, який був вилучений в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0005365 та визнаний речовим доказом на відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання представник потерпілого зазначає, що 05.09.2017 близько 23:55 біля будинку 1А по вул. Академіка Павлова в місті Харкові слідчим Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події виявлено та вилучено з поверхні щебню ланцюжок з металу жовтого кольору з пошкодженим замком загальною довжино близько 40 см. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2017 (справа № 643/11451/17, номер провадження 1-кс/643/2060/17) було задоволено клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області та вирішено накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події від 05.09.2017 за адресою: місто Харків, вулиця Академіка Павлова 1-А, а саме: ланцюжок з металу жовтого кольору з пошкодженим замком загальною довжиною близько 40 см. Але місце зберігання речового доказу, ланцюжка, який належить потерпілому ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2017 не визначався. Тому перебування золотого ланцюжка, який визнаний речовим доказом з накладенням арешту, не у володінні потерпілого суперечить ухвалі слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2017 та порушує право законного володільця майна на користування ним. Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Згідно з вимогами п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. Основною метою ст. 1 протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном. Починаючи з 2017 року, тобто вже понад 7 років, майно, яке належить потерпілому (золотий ланцюжок) не перебуває в його володінні, що з урахуванням обставин розгляду кримінального провадження, поведінки обвинувачених та тактики захисту через затягування розгляду справи на даний час є непропорційним втручанням у право володіння потерпілого на його майно, порушує ст. 1 Першого протоколу ЄСПЛ, згідно з якою фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Вважає, що на стадії підготовчого судового провадження клопотання про передачу на відповідальне зберігання ланцюжку з металу жовтого кольору загальною довжиною близько 40 см, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні не буде порушувати завдання кримінального провадження і при цьому забезпечувати права та законні інтереси власника такого майна.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Прокурор зазначила, що на сьогодні ланцюжок є речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження у опечатаному вигляді. Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника про повернення ланцюжка потерпілому за умови дотримання таких вимог: запакувати у судовому засіданні речовий доказ ланцюжок у пакет, який підпишуть всі учасники розгляду, та передати на зберігання потерпілому у запакованому вигляді майно.

Потерпілий підтримав клопотання свого представника.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 зазначила, що клопотання представника потерпілого може бути задоволено, але не в підготовчому судовому засіданні, оскільки суд не дослідив матеріали справи, не оголошувався обвинувальний акт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Учасники кримінального провадження не заперечують, що золотий ланцюжок, який просить повернути потерпілому представник потерпілого, визнаний у цьому кримінальному провадженні речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню , повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

При цьому, суд звертає увагу, що триває стадія підготовчого судового засідання, у суду відсутні документи, на підставі яких можливо вирішити: у який спосіб був вилучений речовий доказ золотий ланцюжок (на підставі ст.160-166, 170-174 КПК України або в іншій спосіб); чи містить цей речовий доказ сліди кримінального правопорушення; чи не зашкодить таке повернення речового доказу кримінальному провадженню.

Отже, судове провадження триває, на даній стадії розгляду справи (підготовче судове засідання) клопотання захисника про передачу потерпілому ОСОБА_4 золотого ланцюжку довжиною 40 см, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 98, 173, 174, 350 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні захисника про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1