Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

31 січня 2025 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , при розгляді у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження № 0000247 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2025 року до Романівського районного суду Житомирської області із Житомирського апеляційного суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України.

Судом встановлено, що Романівським районним судом Житомирської області на даний час здійснюється судове провадження в кримінальному провадженні № 0000009 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України (єдиний унікальний номер судової справи 282/475/19).

Статтею 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

За змістом частини першої статті 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Також судом встановлено, що 02 лютого 2025 року спливає строк застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення).

В судовому засіданні прокурор просить клопотання задовольнити.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просить обрати більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, вважає ризики, заявлені прокурором необгрунтованими.

Обвинувачений заперечив щодо продовження застосування запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши пояснення учасників провадження, встановивши наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та оцінивши в сукупності обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу відповідно до статті 178 КПК України, суд прийшов до переконання про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовження щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом частини 3 статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 грудня 2024 року, застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60560,00 грн та визначено строк дії ухвали - до 02 лютого 2025 року (включно).

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що повністю узгоджується із санкцією частини другою статті 289 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурором доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, суддя вважає, що ризик переховування від суду є достатньо високим.

Щодо існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик підтверджується тією обставиною, що до вчинення діяння, яке інкримінується йому стороною обвинувачення, він раніше вчиняв кримінальні правопорушення.

Також суд вважає обґрунтованими твердження у клопотанні про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом умовлянь змінити показання чи погроз з цією метою.

При розгляді клопотання враховуються обставини, визначені в статті 178 КПК України, наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, соціальні зв`язки обвинуваченого, який ніде не працює, вік (є особою працездатного віку), майновий та сімейний стан (офіційно неодружений, дітей на утриманні не має).

На переконання суду, прокурор у судовому засіданні довів, що ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, не зменшилися і вони виправдовують тримання особи під вартою, тому, з метою нівелювання таких ризиків, продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Обставин, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 частиною 4 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частина 5 цієї ж статті передбачає, що відносно особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, суд вважає за необхідне визначити розмір застави - двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути внесена до часу закінчення дії цієї ухвали, суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8 частини 5 статті 194 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Разом з тим, враховуючи на забезпечення реалізації прав потерпілого у даному криінальному провадженні, підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні слід відкласти на іншу дату.

Керуючись статтями 217, 314, 331, 334, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 (єдиний унікальний номер судової справи 282/77/25) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 (єдиний унікальний номер судової справи 282/475/19) по обвинуваченню ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Кримінальному провадженню присвоїти номер - 282/475/19.

Відкласти підготовче судове засідання в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000009 та № 0000247 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною другою статті 289 КК України, на 24 лютого 2025 року на 11 годину.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою по 31 березня 2025 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, код ЄДРПОУ - 26278626, МФО - 820172 в ДКС України, м. Київ, розрахунковий рахунок UA0000277, призначення платежу - внесення застави за ОСОБА_4 на виконання ухвали Романівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2025 року (справа № 282/475/19).

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування, місця несення служби чи роботи;

4) утриматись від спілкування із потерпілим і свідками у даному кримінальному провадженні, не інакше як в присутності судді;

5) у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що надають право виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 31 березня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1