У Х В А Л А

"27" січня 2025 р. Справа153/73/25

Провадження1-кс/153/23/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

начальника сектору дізнання ВП №1 Могилів-Подільського

РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаною скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження. Вказала, що в провадженні старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000052 від 25.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Дане провадження було порушене за заявою ОСОБА_5 про те, що 24 серпня 2024 року приблизно о 13.30 год у с.Бандишівка, Могилів-Подільського району, Вінницької області, їй наніс тілесні ушкодження сусід ОСОБА_7 . 29 листопада 2024 року старшим дізнавачем ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000052 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку зі встановленням відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З даною постановою ОСОБА_5 не згідна, вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Вважає, що досудове розслідування було проведено поверхнево та не націлене на здобуття доказів. Не встановлено свідків та очевидців події, не перевірено свідчення ОСОБА_7 , не проведено одночасного допиту потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , хоча їхні свідчення щодо обставин події різняться.

У своїх свідченнях ОСОБА_5 повідомляла, що між нею та дружиною ОСОБА_7 у рейсовому автобусі була словесна перепалка, яка тривала декілька хвилин та не переростала до агресивного конфлікту, натомість ОСОБА_7 у своїх свідченнях повідомив про те, що зі слів його дружини, між останньою та ОСОБА_5 утворилась майже бійка, натомість дізнавачем не було перевірено цього факту, не встановлено осіб, що перебували у той час в автобусі, хоча потерпіла повідомляла осіб, які б підтвердили цей факт, не встановлено водія автобуса, який також міг би надати свідчення щодо обставин конфлікту, який вочевидь став підставою нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .

Крім того, у своїх показах потерпіла ОСОБА_5 повідомляла про те, що коли ОСОБА_7 здійснив напад на неї у нього не було з собою відра та до криниці він не ходив, натомість ОСОБА_7 у своєму поясненні повідомляє, що це ОСОБА_5 здійснила напад на нього, а він мав намір набрати воду в криниці, хоча у нього на подвір`ї є власна криниця. Дані свідчення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дуже різняться за своїм змістом та надавати перевагу одним за власним переконанням для дізнавача є неприпустимо та не професійно. На її думку для перевірки свідчень та з`ясування об`єктивних обставин події необхідно провести одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , під час якого можна було б дійти до істини у справі. Також, потерпіла не погоджується з висновком експерта №49 від 29.11.2024 про відсутність тілесних ушкоджень, оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 у неї відбувся субхондральний перелом медіального виростку правої великогомілкової кістки, підтвердженням чого є заключення лікаря-терапевта від 28.08.2024. Після внесення відомостей до ЄРДР 25.08.2024 потерпілу не було направлено для проходження судово-медичної експертизи, хоча при виклику працівників поліції вона повідомляла, що їй нанесені тілесні ушкодження та було викликано швидку медичну допомогу одразу після події, а також повторно в ніч з 24 на 25 серпня. Крім того, дізнавач не надав можливості ознайомлення потерпілої і її представника з висновком експерта та можливості подання клопотання щодо проведення повторної судово-медичної експертизи у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи, а натомість, в день складання висновку експерта, дізнавач закрила кримінальне провадження, не повідомивши потерпілу та представника потерпілої. Така бездіяльність дізнавача провокує негативні наслідки для потерпілої, оскільки нападник є її сусідом та залишається непокараним за свої дії, що може призвести до аналогічних вчинків в подальшому. Постанову про закриття кримінального провадження від 29.11.2024 потерпіла особисто не отримувала, представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 отримала 10 січня 2025 на електронну пошту, як відповідь на адвокатський запит. Враховуючи вищевикладене, просить суд постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 29 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0000052, внесеного до ЄРДР 25.08.2024 за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скасувати.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 діючи на підставі ордеру серії АВ №1177664 в судовому засіданні скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підтримала в повному обсязі.

Дізнавач СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної скарги. Вказав, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено всебічно, повно та рішення щодо закриття кримінального провадження було прийнято на підставі неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Заслухавши пояснення представникаОСОБА_5 , дізнавача та дослідивши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000052 від 25 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд приходить до наступного висновку:

Оскаржувану постанову представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 отримала 10 січня 2025 року, що підтверджується супровідним листом №10520-2025 від 10.01.2025 року (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи наведені норми законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником процесуальний строк звернення до слідчого судді не пропущено.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 29 листопада 2024 року встановлено, що дізнавачем СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000052 від 25 серпня 2024 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України. В ході досудового розслідування дізнавачем було допитано потерпілу ОСОБА_8 , відібрано пояснення в ОСОБА_7 , проведено слідчий експеримент за участю потерпілої, допитано свідків, що проживають по сусідству із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ,які повідомили, що їм нічого невідомо та вони очевидцями конфлікту не були, отримано висновок експерта №39 від 26 серпня 2024 року відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, отримано висновок експерта №49 від 29 листопада 2024 року відповідно до якого у ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Виходячи зі змісту положень ч.2 ст.9 КПК України, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого/дізнавача щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Розглянувши скаргу у межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази: суд відхиляє доводи потерпілої сторони щодо не встановлення дізнавачем свідків та очевидців події, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем було допитано свідків, які проживають по сусідству із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 по вул.Сонячна с.Бандишівка Могилів-Подільського району Вінницької області, але вони повідомили, що очевидцями конфлікту не були. Під час проведення подвірного обходу по вул.Сонячна с.Бандишівка Могилів-Подільського району Вінницької області очевидців даного кримінального провадження не встановлено.

Щодо не встановлення та не здійснення допиту дізнавачем осіб, які перебувала у автобусі та які могли б надати свідчення щодо обставин конфлікту між дружною ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суд зазначає, що конфлікт, який відбувався в автобусі мав місце між ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_7 , а тому він не підтверджує і не спростовує події, яка відбувалась по вул.Сонячна с.Бандишівка Могилів-Подільського району Вінницької областіміж ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Крім цього, дружина ОСОБА_7 та сам ОСОБА_7 визнають та не заперечують, що в автобусі між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 була сварка. Таким чином, дізнавач прийшов до правильного висновку не здійснювати допит осіб, які перебували у автобусі.

Що стосується не проведення дізнавачем одночасного допиту потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , оскільки їхні свідчення щодо обставин події різняться, суд зазначає наступне: відповідно до ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч.4 ст.40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.8 ст.224 КПК України особа має право не відповідати на запитання з приводу тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо) або які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею, близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення, а також щодо службових осіб, які виконують негласні слідчі (розшукові) дії, та осіб, які конфіденційно співпрацюють із органами досудового розслідування.

Відповідно до ч.9 ст.224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Таким чином, дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, проведення одночасного допиту потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є правом, а не обов`язком дізнавача. В свою чергу з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілою стороною в ході досудового розслідування жодних клопотань про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заявлено не було.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що дізнавачем було передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки висновок експерта №49 відповідно до якого у ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено був виданий 29 листопада 2024 року. Того ж дня, позбавляючи потерпілу та її представника можливості ознайомитися з даним висновком експерта та заявити клопотання щодо проведення повторної судово-медичної експертизи, дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження. Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а тому постанова від 29 листопада 2024 року закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000052 від 25 серпня 2024 року за ч.1 ст.125 КК України - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, задоволити.

Постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 від 29 листопада 2024 про закриття кримінального провадження№0000052 внесеного до ЄРДР 25.08.2024 за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000052 від 25 серпня 2024 року за ч.1 ст.125 КК України повернути до СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1