Провадження № 1-кс/487/1557/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001631 від 13.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна

встановив:

20.02.2025 прокурор Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно яке було вилучено 19.02.2025, а саме: пристрій Canon Maxify GX3040 та Philips 7000 series; холодильник Bosch KGN36VL326 та документи до нього що знаходились на холодильнику: гарантійний талон, товаро-транспортна накладна №ТТN-25464101; тостер Smeg TSF01WHEU у коробці разом з документами (гарантійне свідоцтво та технічна документація); електричний чайник Tefal Glass kettle KI772; товарний чек від 13.07.2024 Chernov Store Service на пристрій Ipad 10gen 256+LTE; мобільні телефони Samsung A41 SM-A415F/DSN та телефон Samsung Galaxy J5 SM-J530FM.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на нього необхідно накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, за процесуального керівництва Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001631 від 13.11.2024., за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

У ході досудового розслідування 19.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2025 було проведено обшук за за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: пристрій Canon Maxify GX3040 та Philips 7000 series; холодильник Bosch KGN36VL326 та документи до нього що знаходились на холодильнику: гарантійний талон, товаро-транспортна накладна №ТТN-25464101; тостер Smeg TSF01WHEU у коробці разом з документами (гарантійне свідоцтво та технічна документація); електричний чайник Tefal Glass kettle KI772; товарний чек від 13.07.2024 Chernov Store Service на пристрій Ipad 10gen 256+LTE; мобільні телефони Samsung A41 SM-A415F/DSN та телефон Samsung Galaxy J5 SM-J530FM.

19.02.2025, постановою слідчого, зазначені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з зазначеним у прокурора виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що вилучені у ОСОБА_4 в ході обшуку речі зберігли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Із урахування викладеного слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.02.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пристрій Canon Maxify GX3040 та Philips 7000 series; холодильник Bosch KGN36VL326 та документи до нього що знаходились на холодильнику: гарантійний талон, товаро-транспортна накладна №ТТN-25464101; тостер Smeg TSF01WHEU у коробці разом з документами (гарантійне свідоцтво та технічна документація); електричний чайник Tefal Glass kettle KI772; товарний чек від 13.07.2024 Chernov Store Service на пристрій Ipad 10gen 256+LTE; мобільний телефон Samsung A41 SM-A415F/DSN; мобільний телефон Samsung Galaxy J5 SM-J530FM.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1