Справа № 629/5551/24
провадження № 1-кс/632/3/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 січня 2025 р. м. Златопіль

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ОСОБА_3 від 05 січня 2025 року при розгляді скарги ОСОБА_3 на дії дізнавача сектора дізнання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка полягає у не розгляді у порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України, заяви ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000061 від 16 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2025 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року, надійшла скарга ОСОБА_3 від 04 грудня 2024 року на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у визначений строк, у якій останній фактично просить: визнати дії дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 протиправними та зобов`язати дізнавача виконати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2024 року щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 03 вересня 2024 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 000061 від 16 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

04 січня 2024 року за вказаною скаргою було відкрито провадження та скарга була призначена до розгляду на 06 січня 2025 року.

До початку розгляду зазначеної скарги по суті від ОСОБА_3 надійшло клопотання в порядку ст.ст. 2, 3, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 55 - 56, 214 КПК України, ст. 232 КК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», з якого вбачається, що останній розширює вимоги скарги від 04 грудня 2024 року та фактично просить:

- Клопотання задовольнити.

- Приєднати дане клопотання від 05 січня 2025 року до матеріалів справи № 629/5551/24, провадження № 1-кс/632/3/25 за скаргою ОСОБА_3 від 04.12.2024 про невручення вмотивованої постанови на рішення слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 від 19.11.2024 року, та копію ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 25.12.2024 року.

- Відповідно до вимог ст.ст. 9, 60, 110, 214 КПК України, винести процесуальне рішення про зобов`язання уповноважених осіб Лозівської окружної прокуратури Харківської області про внесення відповідних відомостей до Єдиною реєстру державного розслідування та розпочати досудове розслідування відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_1 , у формі досудового слідства, та направити слідчому судді та йому копію витягу з ЄРДР, з визначенням подальшого досудового розслідування - відносно дізнавача СД Лозівського РВП ГУНГІ в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , так як в її діях вбачається склад правопорушення, передбачений ст. 382 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню (за санкцією віднесено до злочину середньої тяжкості).

- Копію процесуального рішення суду за клопотанням від 05 січня 2025 року направити ОСОБА_3 на електронну пошту: , та за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та негайно для виконаним керівнику Лозівської окружної прокуратури Харківської області, згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши вказане клопотання з додатками, доходить наступного.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Судовому розгляду скарги/клопотання передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Щодо вимоги про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, то слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Натомість, з клопотання ОСОБА_3 від 05 січня 2024 року вбачається, що останній, не звертаючись до органів Національної поліції або прокуратури, уповноважених на внесення відомостей про скоєне кримінальне правопорушення, чи таке, що готується, до ЄРДР, одразу ж просить слідчого суддю в рамках відкритого провадження за скаргою на фактичну бездіяльність дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 03 вересня 2024 року у кримінальному провадженні за № 000061 від 16.08.2024, розглянути інше питання і щодо зобов`язання уповноважено посадової особи Лозівської окружної прокуратури Харківської області внести відповідні відомості до ЄРДР і з іншого питання за ст. 382 КК України, а саме: за умисне невиконання дізнавачем ОСОБА_8 вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню (за санкцією віднесено до злочину середньої тяжкості).

Крім того, задовольняючи вищевказане клопотання суд буде позбавлений можливості розглянути скаргу по суті, так як клопотання не підлягає розгляду в межах даної справи, оскільки є за своєю суттю окремим провадженням. В той же час, суд позбавлений можливості окремо його зареєструвати, оскільки воно підлягає реєстрації за місцем знаходження потерпілого та органу досудового розслідування, тому суд за аналогією закону відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, яка передбачає у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Тому суд приходить до думки, що в задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити, клопотання заявника залишити в матеріалах справи, як таке, що отримане судом засобами електронної пошти.

Отже, звернення з вказаним клопотанням порушує процедуру оскарження дій чи бездіяльності уповноважених осіб, а також не входить до переліку підстав, за якими було відкрито провадження за скаргою від 04 грудня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303,309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 від 05 січня 2025 року, задовольнити частково.

Клопотання ОСОБА_3 від 05 січня 2025 року приєднати до матеріалів справи, в іншій частині вимог клопотання ОСОБА_3 від 05 січня 2025 року - відмовити.

Роз`яснити, що ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися з вказаним клопотанням в окремому провадженні, відповідно до визначеної нормами КПК України процедури.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку та електронної пошти.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1