Справа №705/1914/25
1-кс/705/482/25 УХВАЛА
02 квітня 2025 року м.Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, на утриманні осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 17.09.2020 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 23.04.2024 по відбуттю строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

02.04.2025 слідчий Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , з метою збуту.
У подальшому, ОСОБА_4 , 10 березня 2025 року близько 14 год. 00 хв., знаходячись на АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих спонукань, незаконно, під час проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки, за 500 гривень збув особі зі зміненими анкетними даними, ОСОБА_8 , кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/4057-НЗПРАП від 20.03.2025 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою PVP 0,096 грама, яку він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Він же, у невстановлені слідством дату та час, при невстановлених обставинах, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно, повторно, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , з метою збуту.
У подальшому, ОСОБА_4 , 31 березня 2025 року близько 16 год. 30 хв., знаходячись на АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих спонукань, незаконно, повторно, під час проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки, за 100 гривень збув особі зі зміненими анкетними даними, ОСОБА_8 , кристалічну речовину білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку він перед цим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
31.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, фактичний час затримання визначено 17 годин 10 хвилин.
01.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, та ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку:
-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_4 усвідомлює, що він вчинив умисні тяжкі злочини, в тому числі повторно, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна;
-незаконно впливати на свідків, в тому числі понятих та осіб, які надали добровільну згоду на проведення за їх участю слідчих дій, хоча свідки по даному провадженню під час досудового розслідування вже були допитані, а тому є досить великий ризик щодо впливу на вказаних осіб з метою зміни їх показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або зменшення її;
- вчинити інший злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, так як підозрюваний ОСОБА_4 схильний до вчинення злочинів, оскільки неодноразово судимий, однак належних висновків для себе не зробив, не працює, не має постійного джерела прибутку, що може спонукати до продовження своєї протиправної діяльності.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, здійснює тривалий час незаконну діяльність, пов`язану зі збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, перебуваючи неізольованим від суспільства продовжить вчиняти аналогічні злочини, оскільки є особою, яка раніше судима, не має офіційного джерела доходів, може незаконно впливати на свідків чи перекласти свою відповідальність на інших осіб, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідство приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.
Просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку із внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; 2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , яка входить у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, підтримала клопотання та просила його задовольнити у повному обсязі.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Вказала, що дійсно ОСОБА_4 раніше судимий, водночас будь-яких даних, що він буде ухилятися від слідства чи суду, немає, ризик не обґрунтований, надумані і решта ризиків. Не наведено можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Взагалі підозра не обґрунтована, ніяких коштів він не брав, наркотичні засоби не збував. Крім того, вважала, що розмір застави непомірний.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав у повному обсязі свого захисника. Вказав також, що вину у вчиненні зазначеного злочину не визнає, він ні в чому не винуватий. Про себе повідомив, що після звільнення з місць позбавлення волі працював неофіційно на різних роботах. Батьків у нього немає, братів та сестер також. Є хрещена мати, вона ж тітка, яка зараз перебуває за кордоном. На даний час він проживає сам в її квартирі. Просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши доводи прокурора, підозрюваного та захисника, перевіривши матеріали клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши документи, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.
31.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
01.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. За змістом пункту 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується доданими до клопотання доказами, чого достатньо для висновку про те, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину.
При цьому слідчий суддя звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.
Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже, на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором та слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
У частині першій статті 194 КПК України унормовано обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.
З огляду на вище викладене, з урахуванням відсутності у слідчого судді права на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання, які належать до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для підтвердження чи спростування винуватості особи у вчиненні злочину та кваліфікації її дій, обов`язку судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності підозрюваного до кримінально-караних дій для застосування щодо нього обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи, а також за правилами частини першої статті 178 КПК України бере до уваги характер і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів вчинення його саме ОСОБА_4 , покарання, яке може бути призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки із суспільством.
У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає в м.Умань Черкаської області, не одружений, осіб на утриманні не має, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутків, раніше судимий. З огляду на зазначене та з урахуванням конкретних обставин справи, зважаючи на особу підозрюваного, беручи до уваги у тому числі те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а також зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у слідчого судді є достатні підстави вважати наявним існування стосовно ОСОБА_4 ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у можливості переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а також у можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя вважає, що існує ймовірність незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.
Відтак, незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте характер та тяжкість вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.
Тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
У даному випадку відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, тому слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.
Враховуючи обставини злочину, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі, що відповідає 30 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у грошовому виразі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень. На думку слідчого судді, такий розмір застави є достатнім, враховуючи особу підозрюваного та відсутність у нього постійного джерела доходів. Крім цього, в разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, слід покласти на підозрюваного низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 31 березня 2025 року.
Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 29 травня 2025 року (включно).
Визначити ОСОБА_4 розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, в межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення заставодавцем застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання й перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчому СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , прокурору Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 .
Оскільки з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення в разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді роз`яснити підозрюваному його обов`язки і наслідки їх невиконання. Уповноважена службова особа місця ув`язнення також має роз`яснити заставодавцю, у вчиненні якого злочину підозрюється ОСОБА_4 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;
2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний/обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу та може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику до відома та направити до установи, в якій підозрюваний утримуватиметься під вартою, для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали, а підозрюваним протягом 5 днів з дня вручення йому копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1