СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4597/24
пр. № 1-кп/759/472/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004408 від 25.11.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув середньо-спеціальну освіту, одружений, працює водієм-експедитором ТОВ "Нова Пошта", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представник потерпілого - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом виконавчого директора ПП «АКВА ФУДЗ» від 31.01.2023 № 22-К ОСОБА_3 призначено на посаду водія автотранспортних засобів відділу транспорту і логістики та також було ознайомлено з посадовою інструкцією водія автотранспортного засобу.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_3 виник злочинний умисл направлений на таємне викрадення чужого майна зі складського приміщення №2, що належне ПП «АКВА ФУДЗ» , за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24.

Усвідомлюючи те, що доступ до складських приміщень має визначене коло осіб, ОСОБА_3 з метою усунення перешкод для вчинення кримінального правопорушення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 08 год. 00 хв. 23.11.2023 року, домовився з водієм навантажувачем ОСОБА_4 про викрадення зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» пляшок з водою, з метою подальшої їх реалізації.

Так, 23.11.2023 року у невстановлений досудовим розслідування час ОСОБА_3 прибув за місцем своєї роботи за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24 з метою завантаження службового автомобілю товаром зазначеним у листі завантаження №00-00012656 від 23.11.2023 року та подальшої його транспортування відповідно до маршрутного листа №00-12656 від 23.11.2023 року.

Цього ж дня приблизно о 08 год. 08 хв. в той час як ОСОБА_3 , перебував у зоні завантажування товару, ОСОБА_4 маючи попередні домовленості з останнім та використовуючи вилковий навантажувач вивіз зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» раніше підготовлений ним дерев`яний піддон на якому знаходились 504 пляшки з мінеральною водою «Поляна квасова» арт. 071, загальна вартість яких відповідно до інвентаризаційного акту товарів на складі №2 від 27.11.2023 року становить 7912 грн 08 коп. без ПДВ, після чого завантажив вказане майно до службового автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 .

Після зазначених дій, цього ж дня о 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, сів за кермо автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 покинув територію ПП «АКВА ФУДЗ» , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну вартість 7912 грн 08 коп. без ПДВ.

Наказом виконавчого директора ПП «АКВА ФУДЗ» від 02.03.2023 № 52-К ОСОБА_4 призначено на посаду водія навантажувача та також було ознайомлено з посадовою інструкцією водія автонавантажувача.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_3 виник злочинний умисл направлений на таємне викрадення чужого майна зі складського приміщення №2, що належне ПП «АКВА ФУДЗ» , за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24.

Усвідомлюючи те, що доступ до складських приміщень має визначене коло осіб, ОСОБА_3 з метою усунення перешкод для вчинення кримінального правопорушення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 08 год. 00 хв. 23.11.2023 року, домовився з водієм навантажувачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про викрадення зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» пляшок з водою, з метою подальшої їх реалізації.

Так, 23.11.2023 року у невстановлений досудовим розслідування час ОСОБА_8 прибув за місцем своєї роботи за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24 з метою завантаження службового автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 визначеним товаром відповідно до листа завантаження №00-00012656 від 23.11.2023 року.

Цього ж дня приблизно о 08 год. 08 хв. в той час як ОСОБА_3 перебував у зоні завантажування товару, ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та охорона підприємства не потребувала пред`являти маршрутний лист №00-12656 від 23.11.2023 року для перевірки завантажуваного товару, останній маючи попередні домовленості з ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настаннята використовуючи вилковий навантажувач вивіз зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» раніше підготовлений ним дерев`яний піддон на якому знаходились 504 пляшки з мінеральною водою «Поляна квасова» арт. 071, загальна вартість яких відповідно до інвентаризаційного акту товарів на складі №2 від 27.11.2023 року становить 7912 грн 08 коп. без ПДВ, після чого завантажив вказане майно до службового автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим усунув перешкоду для викрадення ОСОБА_3 майна підприємства.

Після зазначених дій, цього ж дня о 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 сів за кермо автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 покинув територію ПП «АКВА ФУДЗ» , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну вартість 7912 грн 08 коп. без ПДВ.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Цивільний позов не визнав в повному обсязі, пояснив, що добровільно відшкодував потерпілому шкоду в сумі 101000 грн. Просив суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Цивільний позов не визнав в повному обсязі, пояснив, що добровільно відшкодував потерпілому шкоду в сумі 101000 грн. Просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки, вчинену в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні пособництва у вчиненні крадіжки, вчиненій в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненних кримінальних правопорушень, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування збитку.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування збитку.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого; обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, працює, має зареєстроване місце проживання у м. Києві, під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненного злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, позиції представника потерпілого, який в судовому засіданні просив не позбавляти обвинуваченого волі, з огляду на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в повному обсязі відшкодував потерпілому шкоду, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., не працює, має постійне місце проживання у м. Києві, під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненного злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, позиції представника потерпілого, який в судовому засіданні просив не позбавляти обвинуваченого волі, з огляду на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, в повному обсязі відшкодував потерпілому шкоду, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки,суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Представником потерпілого ПП «АКВА ФУДЗ» пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину в розмірі 770 460 грн. 86 коп.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 129 КПК України, передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов із додатками до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, вважає, що вказаний позов не підлягає задоволенню в повному розмірі.

Суд роглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення. Як зазначено в обвинувальному акті та не заперечувалось сторонами, сума завданих ОСОБА_4 , ОСОБА_3 збитків складає 7912,08 грн. без ПДВ.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось представником потерпілого, що обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було добровільно відшкодовано по 101000 грн., тобто 202000 грн., що навіть перебільшує встановлену суму завданого збитку.

Інших доказів, які підтверджують завдання діями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі, який перевищує 7912,08 грн. суду не надано.

Таким чином, у задоволенні цивільного позову ПП «АКВА ФУДЗ» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, у зв`язку з повною добровільною компенсацією нанесених збитків.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 127, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У задоволенні цивільного позову ПП «Аква фудз» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1