Провадження № 1-кп/161/1604/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 грудня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003176 від 14.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Сенкевичівка Луцького району Волинської області, із середньою освітою, заміжньої, не працевлаштованої, маючої на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , у період часу з березня 2024 року по 13 вересня 2024 року (більш точного часу розслідуванням встановити не вдалось), діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №49/2024 від 05.02.2024, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"№ 3564-IX від 06.02.2024; Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №271/2024 від 06.05.2024, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №3684-1Х від 08.05.2024; Указом Президента України №469/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891-ІХ від 23 липня 2024 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала належні ОСОБА_4 вироби із золота: жіночий золотий ланцюжок, 585 проби, чистою масою 2 грами, вартістю 4347,56 грн.; золотий хрестик, 585 проби, чистою масою 1 грам, вартістю 3261,59 грн.; чоловічий золотий ланцюжок із підвіскою, 585 проби, спільною масою 2 грами, вартістю 6523,18 грн.; жіноче золоте кільце, 585 проби, чистою масою 1,5 грами, вартістю 2758,61 грн.; жіночий золотий браслет, 585 проби, масою 2 грами, вартістю 4347,56 грн., чим завдала потерпілій майнової шкоди на загальну суму 21238 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що шкода їй відшкодована у повному обсязі, претензій немає.

Враховуючи, що обвинувачена під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість, зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. ОСОБА_6 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 погодилися на призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді призначення мінімального розміру покарання в межах санкції зазначеної статті із застосуванням інституту ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.4 ст.474 КПК України.

ОСОБА_6 у судовому засіданні заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди.

Суд переконався у добровільності укладання угоди про визнання винуватості і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима, не працює, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в диспансерах міста на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї провини обвинуваченими, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Речі докази не долучались.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1514,56 грн.

Керуючись ст. ст. 65, 66, 67, 68 КК України, ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 376, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, якщо вона під час цього строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засуджену наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою засудженої покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Речі докази не долучались.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1514,56 грн.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4.6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарад чий кімнаті.

Суддя: