Справа №303/2115/25
н.р. стат. звіту - 387
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 17.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області, мешканця: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 (на час вчинення кримінального правопорушення), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старшого стрільця 2 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 , під час дії особливого періоду, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 ЗУ «Про оборону України», ч.1 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, 12.05.2020 самовільно залишив розташування в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутній на військовій службі, без поважних причин до 28.05.2020, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Він же, тобто старший солдат ОСОБА_3 , через особисту недисциплінованість, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, 24.09.2020 не з`явився вчасно у розташуванні в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та був відсутні на військовій службі, без поважних причин, до 07.10.2020, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 27 березня 2025, укладеною між ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та сторони, враховуючи, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого (раніше не судимий), дають згоду на визначене ними покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та зазначили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та підтвердив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді та зазначив, що він розуміє його права передбачені ч.4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть до нього застосовані судом у разі затвердження угоди та просив суд угоду затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, просили суд затвердити угоду.

З врахуванням того, що угода відповідає вимогам КПК України, в судовому засіданні підтверджено, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджений вид та міра покарання відповідає характеру і тяжкості вчиненого, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 373, 374, 468 - 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 березня 2025 року укладену між ОСОБА_3 та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 03 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 01 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_3 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини в якій ОСОБА_3 проходить службу, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1