УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001219 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12.07.2024 близько 04:15 год. невідомі особи пошкодили, шляхом підпалу автомобіль марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , полум`я від якого перекинулося на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер» д.н.з. НОМЕР_2 .І., які знаходилися припарковані у дворі за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Гандзюка 17.

В подальшому було встановлено, що автомобіль марки БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично їм користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході проведення досудового розслідування від дачі будь яких показів відмовилися та заяву про вчинення злочину не написали.

В ході виконання доручення слідчого, з метою отримання можливої інформації стосовно обставин вчиненого кримінального правопорушення було допитано свідків, та в ході чого встановлено, що відразу після вчинення злочину, а саме 12.07.2024 о 04:27 год. з вул. А.Первозваного, 2 до центрального автовокзалу м. Вінниці, водій служби таксі здійснював перевезення двох осіб чоловічої статі.

В подальшому було встановлено, що невідомими є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , які являються жителями іншої області та приїхали у м. Вінницю за декілька днів до вчинення злочину.

Також в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 10.12.2024 у період часу з 14:34 год. по 15:21 год. на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області справа №127/37437/24 від 13.11.2024, було проведено санкціонований обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: футболки темних та сірих кольорів у кількості 6 шт.; шорти темних кольорів у кількості 2 шт.; балаклаву; взуття спортивне у кількості 4 пари; упакування з-під операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл»; 3 коробки від телефонів; 3 мобільних телефона; 5 банківських карток «Монобанк» № НОМЕР_3 , «Спортбанк» № НОМЕР_4 , «ПриватБанк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , невідомого банку № НОМЕР_7 . Зазначене майно було поміщено до спеціальних пакетів, відповідним чином опечатано та скріплено підписами понятих та слідчого.

Вказані речі 10.12.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливості їх втрати, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

10.12.2024 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області було проведено санкціонований обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 10.12.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі, а саме: футболки темних та сірих кольорів у кількості 6 шт.; шорти темних кольорів у кількості 2 шт.; балаклаву; взуття спортивне у кількості 4 пари; упакування з-під операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл»; 3 коробки від телефонів; 3 мобільних телефона; 5 банківських карток «Монобанк» № НОМЕР_3 , «Спортбанк» № НОМЕР_4 , «ПриватБанк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , невідомого банку № НОМЕР_7 , які було виявлено та вилучено під час санкціонованого обшуку 10.12.2024 за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони використання його особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СВ Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя