УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року

м. Київ

Справа № 761/18244/24

Провадження № 51 -5342 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року матеріали за клопотанням ОСОБА_4 про призначення експертизи в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №001084, повернуто особі, яка їх подала.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді, оскільки вказане судове рішення відповідно до ст. 399 ч. 4

КПК України не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вищезазначені судові рішення

у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також просить призначити у цьому кримінальному провадженні судово-медичну експертизу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

За змістом ст. 424 ч. 4 КПК України ухвала слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, оскільки вона не входить до переліку судових рішень,

які можуть бути оскаржені у касаційному порядку. Призначення експертизи не є компетенцією суду касаційної інстанції та не може бути предметом розгляду відповідно до положень ст. 424 КПК України.

Стосовно доводів касаційної скарги в частині оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження слід зазначити таке.

Стаття 129 ч. 2 п. 8 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи,

що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019

від 13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів

і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду

в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом.

Відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право

на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 392 ч. 3 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ст. 309 частинах

1, 2 КПК України.

За змістом ст. 309 ч. 3 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже процесуальним законом визначено саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді (іншого ніж ті, що включені до статті 309 КПК України).

Не передбачена така можливість і ст. 307 ч. 3 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову

у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 284 ч. 1 п. 9-1 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги

на повідомлення про підозру.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу

між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню

в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що ухвала слідчого судді за наслідками розгляду клопотання про проведення експертизи, поданого у порядку ст. 244 КПК України, у тому числі ухвала про повернення клопотання про проведення експертизи, не підлягає апеляційному оскарженню, що узгоджується зі змістом ст. 244 ч. 4 КПК України.

Тобто, апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не входить до переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути окремо оскаржені під час досудового розслідування.

Отже, суддя апеляційного суду встановила, що апеляційну скаргу подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, та згідно з положеннями ст. 399 ч. 4 цього Кодексу правильно відмовила у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно

до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та копій судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3