Справа № 951/401/24
Провадження №1-кп/951/11/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гречено Царичанського району Дніпропетровської області, яка зареєстрована у встановленому законом порядку й проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, не депутата, раніше судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України

у с т а н о в и в:

вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 31.08.2023 ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Далі ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 27.02.2024 ОСОБА_4 замінено призначене вироком покарання у виді штрафу покаранням у виді 50 годин громадських робіт.

19.03.2024 до Тернопільського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області надійшла ухвала суду від 27.02.2024 про заміну ОСОБА_4 покарання у виді 850 гривень штрафу покаранням у виді 50 годин громадських робіт та того ж дня останню поставлено на облік.

28.03.2024 до Тернопільського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області з`явилась засуджена ОСОБА_4 , останню ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт, а також наголошено, що в разі ухилення від відбування покарання, останню може бути притягнуто до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Одночасно 28.03.2024 ОСОБА_4 видано направлення до КП «Благоустрій» Козівської селищної ради для відбування призначеного строку покарання у виді громадських робіт, відповідно до якого засуджена ОСОБА_4 зобов`язана приступити до відпрацювання громадських робіт з 01.04.2024.

Розпорядженням голови Козівської селищної ради за № 113 від 29.03.2024 «Про прийняття для відбування кримінального покарання у виді громадських робіт гр. ОСОБА_4 » ОСОБА_4 прийнято для відбування призначеного покарання у виді 50 годин громадських робіт.

В подальшому 01.04.2024, 02.04.2024 та 03.04.2024 засуджена ОСОБА_4 відбула 11 годин громадських робіт із призначених судом 50 годин.

З 04.04.2024 у засудженої ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування призначеного їй судом покарання у виді громадських робіт.

Так, реалізуючи вказаний кримінально-протиправний умисел, засуджена ОСОБА_4 після ознайомлення працівником Тернопільського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання у період з 04.04.2024 по 23.05.2024, маючи реальну можливість виконувати покладені на неї обов`язки, умисно, без поважних на те причин не прибула до КП «Благоустрій» Козівської селищної ради для відбування покарання у виді громадських робіт більше двох разів протягом місяця, а отож не виконала встановлений п. 3 ч. 1 ст. 37 КВК України обов`язок працювати на визначеному для неї об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт.

Засуджена ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконувати покладені на неї обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, систематично не виконувала покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 37 КВК України, чим порушувала умови відбування покарання у виді громадських робіт й ухилялася від відбування призначеного судом покарання.

Станом на 23.05.2024 засуджена не відбула 39 години громадських робіт. Тож ОСОБА_4 ухилялася від відбування покарання у виді громадських робіт, чим вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 23.05.2024 й підписаний прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачена своїми діями, що виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та пояснила, що дійсно була ознайомлена з порядком відбування призначеного їй покарання у виді громадських робіт, однак таке не відбула через осуд людей. В даний час жалкує про вчинене, щиро розкаялася.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, яке їй інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 377 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України є правильною, оскільки остання ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, зокрема, особу обвинуваченої та обставини, які перешкоджали їй виконати вирок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Так суд дійшов висновку, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.12.2024 у справі № 335/1211/23 стаття 72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду. Таке співвідношення може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України; або з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отож із наведених положень видно, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Тож в порядку ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 31.08.2023, яке змінено ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 27.02.2024 у виді 50 годин громадських робіт із розрахунку, визначеному положеннями п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт.

Таке покарання стосовно ОСОБА_4 є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Керуючись статями 368-371, 373-374, 376 КПК України, 12, 71, 72, 389 КК України

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України й призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі статей 71, 72 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 31.08.2023, яке змінено ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 27.02.2024 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік та 4 (чотири) дні.

Згідно з частин 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:

- особову справу № 03/2024 щодо засудженої ОСОБА_4 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути в Тернопільський районний сектор № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок суду виготовлений у нарадчій кімнаті в одному примірнику 09.04.2025.

Суддя ОСОБА_1