Справа 688/236/25
№ 1-в/688/60/25
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті цього Кодексу, має право вирішувати питання про усякого роду сумніви і протиріччя, які виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме статтю 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. За вироком суду вартість таємно викраденого чужого майна за ч. 2 ст. 185 КК України становить 662 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 грн).

Суд вважає, що в зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особи, засуджені за такі крадіжки, підлягають звільненню від призначеного покарання.

Ураховуючи те, що вартість викраденого засудженим майна за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України становила 662 грн, тобто вказана сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року.

Також, ОСОБА_3 засуджений вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначене даним вироком, більш суворим покаранням, яке призначене вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. За вироком суду вартість таємно викраденого чужого майна за ч. 2 ст. 185 КК України становила 665,76 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн).

Ураховуючи те, що вартість викраденого засудженим майна за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України становила 665,76 грн, тобто вказана сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 1921 грн, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2022 року.

Також, ОСОБА_3 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2022 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць та зараховано у цей строк частково відбуте ним покарання за попереднім вироком.

За цим вироком суду вартість таємно викраденого чужого майна за ч. 3 ст. 185 КК України становила 3800 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (понад 2379 грн), загальна вартість таємно викраденого чужого майна за ч. 2 ст. 185 КК України, становила 6361,19 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (понад 2481 грн).

У даному випадку вартість викраденого майна за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України є більшою за два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, таким чином кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_3 був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02 серпня 2022 року, залишаються кримінально-караними правопорушеннями.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, з урахуванням вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Привести вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, з урахуванням вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 09 грудня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_4