Провадження № 1-кс/175/53/25
08 січня 2025 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ, Донецької області, українець, громадянин України, неодружений, з середньою-спеціальною освітою, офіційно працевлаштованого ПАТ «НКМЗ», слюсар, інвалід третьої групи, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 .,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2024 приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_7 разом зі своїми знайомим ОСОБА_4 знаходились за місцем мешкання останнього, в будинку АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої та проводили дозвілля. В ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні свого будинку, наніс своєю правою рукою один удар в обличчя ОСОБА_7 , після чого пішов у коридор даного будинку, взяв в руки сокиру, та повернувшись на кухню, стоячи позаду ОСОБА_7 наніс не менше чотирьох ударів сокирою в область голови ОСОБА_7 від чого останній пройшовши пару метрів впав та втратив свідомість. Надалі ОСОБА_4 виніс ОСОБА_7 з будинку та залишив на вулиці.
В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, відкритий уламковий перелом потиличної кістки ліворуч, зі зміщенням уламків, забійні рани потиличної ділянки голови, н/з лівого передпліччя, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Отримані тілесні ушкодження відносяться до тяжких та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_4 .
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повністю обґрунтована та підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження.
31.12.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
На думку слідчого та прокурора застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу окрім як домашній арешт, призведе до здійснення підозрюваним протидії кримінальному провадженню у спосіб вказаний в п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не оспорював обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його захисник висловив позицію узгоджену із підзахисним, але просив визначити час домашнього арешту.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбаченого ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного, який не оспорював обґрунтованості підозри та своєї причетності до вчинення зазначеного злочину, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Додані до клопотання слідчого докази, є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_4 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як домашній арешт.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час розгляду клопотання, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Також має ураховуватися й позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою домашнього арешту слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбаченого ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).
Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.
На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога підозрюваний не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.
Розглядом клопотання доведено, що менш суворі запобіжні заходи, як наприклад особистого зобов`язання, особистої поруки чи застави не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування застави, крім того, неможливе і виходячи із майнового стану підозрюваного, який перебуває на соціальному забезпеченні.
Окремо слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинено під час дії встановленого на території Україні правового режиму воєнного стану.
Вказані обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатимуть ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного та підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначає сторона обвинувачення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується тим, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.
Зазначені обставини в свою чергу дають підстави органу досудового розслідування вважати, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінального покарання, яке йому загрожує, може переховатися від органів досудового розслідування та суду, та перешкоджати проведенню із ним слідчих і процесуальних дій. Також, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування змінивши місце свого мешкання та перебування, не повідомивши про це орган досудового розслідування.
Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний та свідки по даному кримінальному провадженню є сусідами, тому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість покарання, яке передбачене йому за дане правопорушення може незаконно впливати на свідків, а особливо на основного свідка очевидця подій, ОСОБА_8 з якою фігурант є сусідом, щоб остання змінила свої показання, приховавши всі обставини скоєного відносно потерпілого кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для кримінального провадження. Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбаченого у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
-заборонити покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами); а також, перебування за місцем роботи враховуючи шлях до роботи і додому.
-утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.
Строк дії ухвали до 28 лютого 2025 року.
Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1