Номер провадження 1-кс/201/5604/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0003868, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина Ізраїлю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в межах кримінального провадження № 0003868 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2016 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0003868 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

26 квітня 2014 року в межах кримінального провадження відомості про яке внесені 04.04.2014 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001040 ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 187 КК України - у розбійному нападі за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу за викладених у клопотанні обставин.

09.09.2016 року ОСОБА_5 оголошено в розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене.

Слідчий, що погоджено із прокурором, посилаючись на наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопочить перед слідчим суддею про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Іншого обґрунтування та мотивів подане клопотання не містить.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Додав, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у розшуку і місце його знаходження невідоме. На даний час слідчим суддею не наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду цього клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених - частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Статтею 184 КПК України визначені обов`язкові вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів, серед яких, зокрема, виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що групою слідчих СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0003868 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

26 квітня 2014 року в межах кримінального провадження відомості про яке внесені 04.04.2014 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001040 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 187 КК України - у розбійному нападі за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу за викладених у клопотанні обставин.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України від 26 квітня 2014 року вручене ОСОБА_5 - 26 квітня 2014 року, про що свідчить підпис останнього в згаданому документі.

В той же день ОСОБА_5 допитаний у якості підозрюваного.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 від 09.09.2016 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001040 щодо кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 187 КК України виділені в кримінальне провадження за № 0003868.

Постановою слідчого від 09.09.2016 року на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Постановою слідчого за погодженням із прокурором від 09.09.2016 року на підставі ч. 2 ст. 280 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003868 відносно ОСОБА_5 зупинено.

Постановою слідчого від 09.12.2024 року на підставі ст. 282 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003868 відновлено.

Дослідивши подане слідчим за погодженням із прокурором клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя констатує, що воно не відповідає вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, оскільки у його змісті взагалі відсутні виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також обґрунтування необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому, слідчий, що погоджено із прокурором, обмежився у клопотанні про застосування запобіжного заходу лише викладом обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та обґрунтуванням наявності передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, без наведення відповідних мотивів та обґрунтувань на підтвердження неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У той же час, в матеріалах доданих до клопотання, окрім постанови про оголошення у розшук (09.09.2016 року), відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, як і докази того, що органом досудового розслідування здійснювалися заходи щодо виклику останнього та встановлення його місця знаходження.

Також, в доданих до клопотання матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук, не згадується про наявність цих обставин і у змісті поданого клопотання, що, з огляду на ч. 6 ст. 193 КПК України, позбавляє слідчого суддю можливості розглянути таке клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 за відсутності останнього, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання.

Більш того, під час розгляду клопотання, прокурором не надано відповідного рішення слідчого судді про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність застосування даного запобіжного заходу, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що в доданих до клопотання матеріалах наявне повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 від 26 квітня 2014 року, яке вручене останньому в той же день, про що свідчить його підпис.

Водночас, як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, підозрюваний ОСОБА_5 був оголошений у розшук 09 вересня 2016 року, тобто більш ніж через 2 роки, що за відсутності відповідних процесуальних рішень про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, свідчить про здійснення органом досудового розслідування всіх подальших процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень поза межами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності, який знайшов своє відображення у положенні ст. 26 КПК України, зокрема, частиною третьої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною першою ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 291 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З сукупного аналізу вищезазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що слідчий або прокурор не можуть здійснювати будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, у якому закінчився строк досудового розслідування, включаючи звернення до слідчого судді із клопотаннями про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той же час, слідчий суддя також не має повноважень розглядати будь-які клопотання сторони обвинувачення після закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Отже, відсутність у доданих до клопотання матеріалах відповідних рішень про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та постанов про його зупинення та відновлення, позбавляє слідчого суддю об`єктивної можливості пересвідчитись у тому, шо строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчився, тому враховуючи неврегульованість зазначеного питання кримінальним процесуальним законом, застосовуючи у цьому випадку положення ч. 6 ст. 9 КПК України і принцип диспозитивності, передбачений ст. 26 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні поданого клопотання з вище вказаної підстави, як такої, що перешкоджає його розгляду поряд з іншими наведеними в цьому судовому рішенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 26, 176-178, 183-184, 193- 194, 219, 278, 280-282, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0003868, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2016 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 14 годині 15 хвилин 16 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1