Справа № 175/2051/24
Провадження № 1-кп/175/108/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_5

за участю особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000608 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру, підтримав заявлене захисником клопотання про закриття кримінального провадження в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року.

В судовому засіданні законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти заявленого захисником клопотання та зазначив, що є всі підстави для закриття кримінального провадження в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, з невідомої суду причини, про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим закрити кримінальне провадження в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, з таких підстав.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 05 жовтня 2023 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , знаходячись біля території свято-Іоанно Богословської церкви, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Центральна, 45, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення господарської будівлі (літньої кухні), звідки таємно викрав тормозні колодки марки «Brembo Р50085», вартістю 1548 гривень 50 копійок, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1548 гривень 50 копійок.

Дії ОСОБА_6 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, приписами ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким були внесені зміни до ст. 51 КпАП України, що передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд враховує, що статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX кримінальна відповідальність за ст.ст. 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. І зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

При цьому визначення суми, яка дорівнює двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2023 році становила 2684 гривні 00 копійок.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

Судом встановлено, що суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скоєння якого інкрімінується ОСОБА_6 , було вчинене 05 жовтня 2023 року, а вартість викраденого майна у цьому кримінальному провадженні не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа, стосовно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 та законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 правильно розуміють і не оспорюють формулювання та характер суспільно небезпечного діяння, його правову кваліфікацію, розуміють підстави закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження з цих мотивів, та наполягають на закритті кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що заявлене захисником клопотання не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, тому є всі передбачені законом підстави для закриття кримінального провадження в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 479-2, 512 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, закрити в частині суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відбулося 05 жовтня 2023 року, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: