Справа № 203/214/25
Провадження № 1-кп/0203/1152/2025
В И Р О К

іменем України

21 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001338 від 09.10.2024 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Новомосковськ, з середньою технічною освітою, працюючого водієм в Приватному виробничому сервісному підприємстві СТО «Карлссон», одруженого, маючого на утриманні особу похилого віку: батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 09 жовтня 2024 року близько о 19 годині 27 хвилин, керуючи технічно справним автобусом «БАЗ А079 ЭТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.06.2013 належить на праві власності ПВСП СТО «Карлссон», рухався у темний час доби по сухому, освітленому асфальтобетонному покриттю проїзної частини пр. Богдана Хмельницького в Центральному районі м. Дніпро, яка має по три смуги для руху у кожному напрямку, від вул. Пилипа Орлика в напрямку вул. Незалежності.

У ході руху водій ОСОБА_6 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, здійснюючи рух з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості, рухаючись зі швидкістю не менше ніж 59,4 км/год., легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перетинав проїзну частину пр. Богдана Хмельницького у м. Дніпро у невідведеному місці, зліва направо відносно напрямку руху автобуса, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого 09 жовтня 2024 року приблизно о 19 годині 27 хвилин, в районі будинку №16 по пр. Богдана Хмельницького у м. Дніпро здійснив наїзд передньою правою частиною автобуса «БАЗ А079 ЭТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праву бічну поверхню тіла пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій автобуса «БАЗ А079 ЭТАЛОН» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які являють собою єдиний комплекс травми, який утворився в дуже швидкій послідовності одне за одним, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та стосовно до живих осіб мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя в момент заподіяння та привели до настання смерті (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МО3 України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1).

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 о 19:44 в кареті швидкої медичної допомоги внаслідок сумісної тупої травми голови, грудної клітини, живота і тазу, яка супроводжувалась відкритим переломом кісток склепіння та основи черепу, забоєм головного мозку, крововиливом під м`яку мозкову оболонку головного мозку, численними двобічними переломами ребер, із розривом та забоями легень, розривом грудного відділу аорти, розривами правої частки печінки, правої нирки, уламковим переломом правої клубової кістки із зміщенням, та ускладнилася розвитком гострої крововтрати, що підтверджується наявністю і характером ушкоджень, зниженим кровонаповненням внутрішніх органів, плямами Мінакова під ендокардом, наявністю в правій плевральній порожнині близько 2100 мл рідкої крові та результатами судово-гістологічного дослідження.

ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, визнав повністю, підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_10 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав про відсутність наміру заявляти в цивільний позов в порядку кримінального судочинства, при визначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілий, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що ним вчинено правопорушення проти безпеки руху, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, в результаті якого настала смерть пішохода, що небезпеку для руху створено, в тому числі, й внаслідок протиправної поведінки пішохода, який перетинав проїзну частину у невідведеному для цього місці. Також судом враховано відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений має на утриманні неповнолітню дитину, батька похилого віку, який є інвалідом 1 групи, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставини, що його пом`якшує, - щирого каяття.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ч.2 ст.286 КК України, наближений до мінімального.

Разом з цим суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає, що закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є джерелом доходу.

Доводи сторони захисту про те, що позбавлення ОСОБА_6 спеціального права позбавить засобів до існування та утримання родини, є неспроможними, оскільки обвинувачений має технічну освіту та в своїй трудовій діяльності може обіймати інші посади, не пов`язані з керуванням транспортними засобами, водночас суспільна небезпека від можливих наслідків порушення ПДР значно перевищує особисті інтереси обвинуваченого.

Суд вважає що ОСОБА_6 , усвідомлюючи необхідність суворо дотримуватися ПДР під час керування джерелом підвищеної небезпеки, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, відверто ігноруючи те, що своїми діями він ставить під загрозу життя та здоров`я інших осіб, перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху, не вжив всіх дій для запобігання ДТП, проявив неуважність та надмірну недбалість, здійснив наїзд на пішохода, що в сукупності призвело до наслідків у вигляді отримання останнім тяжких тілесних ушкоджень, від яких він помер, що свідчить про небезпечність обвинуваченого, як водія під час керування транспортним засобом, тому до останнього слід обрати додаткову міру покарання, передбачену санкцією ч.2ст.286 КК України-у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна підлягає вирішенню в порядку ст. 174 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов не заявлявся.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період часу, обраний в межах строку досудового розслідування слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2024 року, суд вважає за необхідне скасувати, оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин, які зумовлюють необхідність продовження вказаного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зпозбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-24/42731-ІТ від 13.11.2024, в сумі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України для проведення судової транспортно трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/42729-ІТ від 30.10.2024, в сумі 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта Луганського НДЕКЦ МВС для проведення судової-автотехнічної експертизи №СЕ-19/113-24/7048-ІТ від 12.12.2024, в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Скасувати накладений ухвалою слідчого суді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2024 року арешт на автобус марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.06.2013 належить на праві власності ПВСП СТО «Карлссон» (адреса: м. Дніпро, вул. Криворізька, 73).

Речові докази:

-Автобус марки «БАЗ» р.н. НОМЕР_1 , який зберігається в якості речового доказу на території майданчику ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 - передати за належністю;

-компакт диск DVD-R «Verbatium» 4700МВ, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1