ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/2053/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.408 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6

- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 липня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , на час вчинення злочину обіймав посаду водія 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти, у військовому званні: «молодший сержант», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст.408 КК України на 5 років позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 15 від 30.03.2022 молодшого сержанта ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», зобов?язують молодшого сержанта ОСОБА_8 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, молодший сержант ОСОБА_8 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов?язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (начального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків він зобов?язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків, зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в у країні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року, строком на 90 діб.

ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов?язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, молодший сержант ОСОБА_8 під час проходження військової служби за мобілізацією, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, 25.05.2022 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто нез?явлення з метою ухилитися від військової служби з лікувального закладу на службу, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, 23.04.2022 молодшого сержанта ОСОБА_8 направлено до КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради», де останній перебував на стаціонарному лікуванні до 20.05.2022, після чого був виписаний та направлений за місцем проходження військової служби зі строком прибуття 25.05.2022.

Проте, молодший сержант ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об?єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25.05.2022 не з?явився з КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» на службу, а саме до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України в АДРЕСА_2 з метою ухилитися від військової служби.

Таким чином, 25.05.2022 молодший сержант ОСОБА_8 умисно, в умовах воєнного стану вчинив дезертирство, тобто нез?явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Указав, що визнає свою провину у повному обсязі, однак зауважив, що неповернення до військової частини було обумовлено станом здоров`я. Зауважив, що не мав злочинних намірів, не становить загрози для суспільства, є непрацездатним інвалідом, який може опинитися в інвалідному візку. Просить пом`якшити призначене йому вироком покарання шляхом застосування положень ст.75 КК України, оскільки він має прогресуюче захворювання хребта.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останнього.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.4 ст.408 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є командиром роти НОМЕР_1 , з 29 березня 2022 року був разом з обвинуваченим, у квітні місяці 2022 року ОСОБА_8 отримав пошкодження у с. Гусарівка, Харківська область, а саме невдало стрибнув з вантажівки та пошкодив ногу, після чого обвинувачений був направлений до санчастини. Потім начальником санчастини його було відправлено до лікувального закладу. Після лікування до військової частини не повернувся.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що на момент травмування ОСОБА_8 він був прикомандирований з військової частини НОМЕР_2 до військової частини до НОМЕР_1 , в АДРЕСА_3 у зв`язку із загибеллю начмеда. Коли вони приїхали до АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 отримав травму через необережність, а саме впав з Камазу, після чого обвинуваченого було направлено до сел. Близнюки, потім до м. Лозова, а потім через м. Дніпро до м. Черкаси. Після виписки ОСОБА_8 , вони підтримували телефонний зв`язок. ОСОБА_8 виписався з лікувального закладу, щоб отримати відпустку. Свідок вказує, що поїхав до м. Харкова за інсуліном, де 22.05.2022 подзвонив обвинуваченому та сказав, щоб той їхав до м. Лозова. Потім свідок приїхав до обвинуваченого та сказав, що може його забрати. Вони зустрілися біля залізничного вокзалу у м. Харкові, де обвинувачений сказав що приїде наступного дня до м. Лозова. Після зустрічі, зв`язок з ОСОБА_8 було втрачено.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 15 від 30.03.2022 року, Молодшого сержанта ОСОБА_12 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , було призначено на посаду водієм 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 790037А, з 30 березня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та вважється таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків.

Відповідно до медичної характеристики, 07.04.2022 року, близько 10:00 год., в с. Гусарівка, Барвінківського району, Харківської області, ОСОБА_8 стрибнув з кузова автомобіля КАМАЗ і травмувався при виконанні бойового завдання. Евакуйований на медроту і далі поетапно в м. Черкаси, лікувався, діагноз: Розрив хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу. При виписці нібито надали відпустку за станом здоров`я на декілька діб. До в/ч не повертався для оформлення відпустки, документів не надавав. 23.04.2022 року був провіданий начмедом біля будинку за місцем проживання в м. Харків. Стан задовільний, самостійно пересувався, скарг не пред?являв. Виписок не дав, запевнив, що привезе, виїде слідом. До в/ч не повернувся, слухавку не брав.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2604, ОСОБА_8 знаходився у стаціонарі Військово-медичного клінічного центру Північного регіону з 09.04.2022 по 12.04.2022 з діагнозом: розрив задньої хрестоподібної зв`язки від великогомілкової кісткти лівого колінного суглобу. Був переведений на наступний етап медичної евакуації до КНП «Черкаська ОЛ».

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2604, ОСОБА_8 знаходився у стаціонарі КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 12.04.2022 по 23.04.2022. 15.04.2022 було проведено хірургічну операцію.

Згідно з довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні з 12.04.2022 по 23.04.2022. 15.04.2022 було проведено хірургічну операцію. Діагноз: пошкодження ПХЗ лівого колінного суглобу. Нестабільність лівого колінного суглобу. Порушення функції опори та ходи. Больовий синдром.

Відповідно до довідки № 350/01-17 від 30.05.2023, ОСОБА_8 перебував у КНП «Черкаський обласний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» на стаціонарному лікуванні у період з 23.04.2022 по 02.05.2022 в терапевтичному відділенні № 1. Також до довідки додано виписку № 771 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Згідно з довідкою № 25/1-26 від 20.05.2022, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаський обласний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» з 23.04.2024 по 20.05.2022 у терапевтичному відділенні № 1. Виписаний 20.05.2022. Також до довідки додано виписку № 880 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

З рапорту старшого слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, майора ОСОБА_13 вбачається, шо 23.04.2023 водій 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (прож.: АДРЕСА_1 ) не повернувся з військового шпиталю, де він проходив лікування, до місця служби до розташування в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

За фактом самовільного залишення обвинуваченим військової частини було складено доповідь по факту самовільного залишення частини молодшим сержантом ОСОБА_14 від 21.04.2022.

За фактом неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_8 було проведене службове розслідування.

За Актом службового розслідування було встановлено, що 23.04.2022 року водій 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_15 відмовився повертатись після проходження лікування до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме: АДРЕСА_2 . За результатами службового розслідування було встановлено та доведено факт неповернення до військової частини після проходження лікування, водія 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_16 , який мав місце 23.04.2022 року. Крім того, ОСОБА_8 було зупинено виплату грошового та всіх інших видів забезпечення, призупинено здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 жовтня 2023 року, ОСОБА_8 був затриманий 17 жовтня 2023 року, об 16:30 год. в АДРЕСА_5 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про відсутність умислу на дезертирство, є безпідставними.

Так, у кримінальному провадженні встановлено, що після завершення лікування ОСОБА_8 у військову частину не прибув, до медичного закладу з приводу захворювання спини не звертався, проводив час на власний розсуд у продовж тривалого періоду часу (більше року), заходів по поверненню до військової частини не здійснював, поки не був затриманий.

Вищезазначені обставини свідчать про наявність прямого умислу на ухилення від проходження військової служби, тобто дезертирство.

Отже, належним чином дослідивши і оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про дезертирство ОСОБА_8 , тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби і правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.408 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, підстав не вбачається.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не вбачається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи викладене, а також суспільну небезпеку вчиненого злочину, який в свою чергу підриває боєготовність військових формувань під час збройної агресії рф проти України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

Що стосується посилання обвинуваченого на наявність у нього захворювання хребта, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Крім того, стороною захисту не було надано доказів на підтвердження неможливості у зв`язку із захворюванням знаходитися під вартою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстав для звільнення останнього від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: