Справа № 442/8734/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1243/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 свого виправлення не довів, лише один раз заохочувався, ніде не працює та не бажає працювати

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2024 року; постановити ухвалу якою задовольнити клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції об`єктивно не з`ясував мотивів, які засуджений зазначив у клопотанні.

Звертає увагу, що у нього бездоганна характеристика так як жодним чином не порушує режим, відсутні догани та конфлікти з іншими засудженими і адміністрацією, відвідує церкву, навчається в закладі де здобуває професію газоелектрозварювальника, працює у відділені щодо благоустрою житлових місць. Зазначає, що має на утриманні батьків похилого віку, які проживають на тимчасово окупованій території України та потребують допомоги.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги і просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 107 КВК України дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії є обов`язковим для засуджених упродовж усього строку відбування ними покарання.

Приймаючи рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, суд повинен брати до уваги не лише доводи клопотання засудженого, а й інші дані щодо засудженого у їхній сукупності.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці, сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.03.2017 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70 до 4 років позбавлення волі.

Початок строку 23.03.2021, кінець 23.03.2025.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, на момент розгляду справи в суді першої інстанції 30.10.2024 було з`ясовано всі обставини справи, а також те, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для ОСОБА_6 обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи те, що основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.

З характеристики наявної в матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_6 один раз заохочувався, саме 25.06.2024 року - подякою, дисциплінарні стягнення не накладались.

Крім того в характеристиці зазначено про наміри ОСОБА_6 бажання змінити своє життя але за поведінкою з інших джерел зрозуміло, що це не відповідає дійсності, оскільки останній не бере участі у програмах, заходах, має негативне ставлення до участі у них. Усвідомлює, що саме потребує змін але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє але не розуміє, яким чином їх втілювати у життя.

З врахуванням зазначеного на думку колегії суддів судом першої інстанції по даній справі було прийнято законне та обґрунтоване рішення, враховано всі вимоги ст. 81 КК України, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Апеляційні доводи засудженого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3