Справа № 645/964/25
Провадження № 1-кп/645/304/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2025 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нойштрелітц, Німеччина, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 20.10.2010 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 1 та ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 16.03.2012 Первомайським районним судом Харківської області невідбута частина покарання 2 роки 7 місяців 26 днів позбавлення волі замінена на той же строк обмеження волі, 13.03.2013 Харківським районним судом Харківської області невідбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 26 днів обмеження волі замінений на 240 годин громадських робіт;
- 28.10.2013 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71, ст. 72 КК України до 2 років 11 днів позбавлення волі;
-03.12.2013 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-28.01.2014 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, 10.06.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» скорочений строк відбування покарання і до відбуття 6 місяців 25 днів; 20.03.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова на підставі ст. 82 КК України замінено покарання на 1 рік 2 місяці 3 дні обмеження волі;
-28.01.2014 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі.
-17.10.2017 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення;
-18.12.2019 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 07.11.2023 року звільнений за відбування строку покарання з державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)»,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.Відповідно до списку № 1 таблиці № ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, метадон віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та рослин- метадон, обіг якого обмежено, без мети збуту, за наступних обставин.Так, 23.01.2025 приблизно о 09:30 годин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи по вул. Харківських Дивізій у м. Харкові, на відкритій ділянці місцевості, яка розташована неподалік від будинку № 13 по вищевказаній вулиці, на землі, знайшов одну таблетку білого кольору. Після чого, ОСОБА_3 як особа, яка раніше епізодично вживала наркотичні речовини, достовірно розуміючи, що знайдена ним таблетка, це метадон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до вказаної таблетки, взяв її в руки, таким чином незаконно придбавши, рушив з місця та почав незаконно зберігати її при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані із незаконним придбанням та зберіганням наркотичного засобу та рослин, обіг яких обмежено, без мети збуту були виявлені та припинені працівниками поліції, якими 23.01.2025 у період часу з 10 год. 31 хв. до 10 год. 55 хв. під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 11/2, у ОСОБА_3 , в присутності понятих виявлено та вилучено одну таблетку, масою: 0,5014 грам, яка згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ19/121-25/2319-НЗПРАП від 30.01.2025 містить у своєму складі-метадон, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону, в складі таблетки, склала: 0,0250 грам.Таким чином, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту метадон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, дані про його особу, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 до пробаційного нагляду такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави в особі держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати: за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та прекурсорів» № СЕ19/121-25/2319-НЗПРАП від 30.01.2025 року у розмірі 2387,70 грн.(дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок)
Речовий доказ - оптичний диск DVD-R «MEDIA» з матеріалами відеозапису подій 23.01.2025 року, який знаходиться на відповідальному зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там зберігати.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя