Провадження № 1-в/686/930/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина Украйни, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого і відбуваючого покарання за вироком від 31.07.2024 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі

про звільнення від призначеного покарання засудженого у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь,

встановив:

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.07.2021р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років, за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі. Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про звільнення його від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Засуджений свою заяву підтримав, прокурор вказала, що заява підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно вказаного Закону, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна становить згідно ст. 51 КУпАП ( в редакції Закону №3886-ІХ від 18.07.2024р.) два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 31.07.2024р. вбачається, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив одну крадіжку 18.06.2024р. на загальну суму 2916 грн., а іншу на суму 2675 грн. 47 коп., іншу крадіжку 22.06.2024р на суму 494 грн., а за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 22.06.2024р. на суму 1194 грн. 20 коп. Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю більше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у 2024 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн. (1514х2=3028), як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна (по епізодам становить: 18.06.2024р. на суму 2916 грн., на суму 2675 грн. 47 коп., 22.06.2024р. на суму 494 грн., на суму 1194 грн. 20 коп.) не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період на 2024 рік.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому на підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком від 31.07.2024р. Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі та за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК у виді 5 років позбавлення волі і тому клопотання підлягає задоволенню.

В частині покарання у виді 2 років обваження волі за даним вироком за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 357 КК України останній підлягає подальшому відбуванню покарання на визначений судом строк у відповідній установі де проходить відбування покарання для осіб засуджених до обваження волі із направити засудженого до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Дана вимога передбачена статтею 57 КВК України, якою встановлено, з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 336, 376, 535-539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,-

ухвалив :

На підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за вироком від 31.07.2024р. Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком від 31.07.2024р. Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1