КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши, на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 від 02.12.2024 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2024.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи ухвалу слідчого судді від 02.12.2024 (справа № 753/14918/24, провадження № 1-во/753/10/24) незаконною, просить її скасувати та призначити розгляд в суді першої інстанції.

Апелянт вважає, що постановлене рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку, обґрунтовуючи таке право на оскарження ст. 55 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2001 р. та рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

_________________________________________________________

Справа №11-сс/824/8070/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3

Категорія: ст. 392 КПК України Доповідач ОСОБА_1

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, частина друга наведеної норми закону регламентує, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення відповідних судових рішень, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Як встановлено в ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Так, частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік, що не підлягає розширеному тлумаченню, ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, це ухвали слідчого судді про:

- відмову у наданні дозволу на затримання;

- застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

- продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

- застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

- продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

- застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

- поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

- продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

- направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

- арешт майна або відмову у ньому;

- тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

- відсторонення від посади або відмову у ньому;

- продовження відсторонення від посади;

- відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

- закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу;

- про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Водночас, частиною третьою статті 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Параграфом 6 Глави 3 КПК України визначені підстави для відводу слідчого судді, судді та порядок вирішення питання про відвід. Приписами норм закону, які містяться в цьому параграфі, не передбачено можливості оскарження рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід.

Таким чином, ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що у відкритті провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 399 КПК України, суддя-доповідач

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року, якою залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 від 02.12.2024 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2024.

Копію ухвали з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі ч. 6 ст. 399 КПК України.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1