Справа № 346/5398/23
Провадження № 1-кп/346/293/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року за № 0000255, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин.

29.08.2023 року о 18 год. 40 хв. обвинувачений, перебуваючи на господарстві, що за адресою АДРЕСА_2 , де, на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт із потерпілою, яка є його сестрою та жителькою вказаного господарства.

У подальшому, обвинувачений діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілої, наніс потерпілій декілька ударів невстановленим під час дізнання металевим предметом в ділянку голови та тулуба.

Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми зі струсом головного мозку, синців лобної та тім`яної ділянок, в ділянках правого та лівого плечей.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 12.09.2023, тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми зі струсом головного мозку відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, всі інші тілесні ушкодження до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку не визнав. Вказав, що 29.08.2023 року до нього підійшла матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного стороннього догляду, та попросила поїхати до його молодшої сестри, якою є потерпіла, тому він зателефонував своїй старшій сестрі ОСОБА_8 заїхав по неї та разом з нею і матір`ю поїхав до потерпілої. По приїзду до місця проживання потерпілої, у дворі стояв її чоловік та будівельник, а згодом у подвір`я двору вийшла потерпіла та почала нецензурно виражатися в сторону їхньої матері, його та їхньої сестри ОСОБА_9 , після чого остання запропонувала обвинуваченому поїхати звідти. Однак, потерпіла вхопила сушку для одягу, яка перебувала позаду неї, довжиною приблизно 1, 5 м., та намагалася завдати йому удару, погрожувала. Перший раз потерпіла вдарила сушаркою для одягу по його уркам, а коли намагалася вдарити вдруге, то він схопив руками цю сушарку для одягу та тримав її з однієї сторони, а потерпіла з іншої, у повітрі. Після цього він опустив сушарку для одягу та разом з ОСОБА_8 покинув зазначене подвір`я, а їхня матір залишилась там. Зауважив, що на той момент у потерпілої не було жодних тілесних ушкоджень, а про наявність таких у потерпілої дізнався 31.08.2023 р. або 01.09.2023 р. Пояснити, як у потерпілої утворилися тілесні ушкодження не може. Зауважив, що між ним та чоловіком потерпілої був припаркований вантажний автомобіль, а відстань між ними становила 10-12 м., тому чоловік потерпілої не міг бачити вказаних подій. Зазначив, що не кидав каміння в будинок. Вказав, що потерпіла хотіла отримати відшкодування в розмірі 120 000 грн., однак він є пенсіонером та не має таких коштів, допомагає Збройним Силам України.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого.

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що до 29.08.2023 року не спілкувалась з обвинуваченим. Того дня працювала в цеху та почула голос у подвір`ї, вийшла з приміщення, після чого між обвинуваченим та нею почався словесний конфлікт. Біля них стояла сушарка для одягу, обвинувачений схопив її та почав бити її цією сушаркою. Вона також взяла руками вказану сушарку та тримала її руками зі своєї сторони. Після того, зокрема, обвинувачений покинув подвір`я та кидав каміння в зазначений будинок. Внаслідок завданих їй обвинуваченим тілесних ушкоджень її забрала карета швидкої медичної допомоги.

Прокурор просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного кримінального проступку та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Однак, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення повністю доводиться такими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

-показами свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких останній вказав, що працює фельдшером виїзної бригади Коломийської станції екстренної медичної допомоги. Одного дня, осінню 2023 року, орієнтовно о 18 год. 00 хв., він приїхав у с. Мишин, Коломийського району Івано-Франківської області, на виклик карети швидкої медичної допомоги за вищевказаною адресою, де була потерпіла, яка скаржилась на головний біль та біль в ділянці шиї, мала підвищений тиск та набряк м`яких тканин, сказавши, що її побив брат. Далі він провів медичний огляд потерпілої та виявив гематому на шиї та набряк м`яких тканин на потиличній ділянці шиї. В подальшому потерпіла була госпіталізована.

-показами ОСОБА_11 , яка показала, що того дня була у майстерні за вказаною вище адресою разом з потерпілою, яка вийшла у подвір`я до обвинуваченого та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 .. Через деякий час, приблизно через 10-15 хвилин, вона вийшла у подвір`я та побачила, як потерпіла плаче та тримається руками за голову, сказавши, що її побив брат. Вказала, що бачила як хтось жбурляв каміння в будинок за вказаною адресою;

-показами свідка ОСОБА_13 , який є чоловіком потерпілої та показав, що того дня за вказаною вище адресою, у подвір`я зайшли обвинувачений, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та запитали, де знаходиться потерпіла. Після цього вказані особи розмовляли із потерпілою, потім він почув крики та виглянув з-за вантажного автомобіля та побачив, як обвинувачений наносить удари сушаркою для одягу потерпілій;

-показами експерта ОСОБА_14 який підтвердив відомості, які містяться у наданих ним експертних висновках;

-даними висновків експерта № 187 від 12.09.2023 р. та № 71/187-д-23р. від 15.05.2024 р., відповідно до яких у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита внутрішньо-черепна травма зі струсом головного мозку, синці лобної та тім`яної ділянок, в ділянках правого та лівого плечей; закрита внутрішньо-черепна травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а. с. 86-87);

-даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6959 комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня Коломийської міської ради», згідно з якою потерпіла перебувала на стаціонарному лікування у вказаному закладі охорони здоров`я з 29.08.2023 р. по 05.09.2023 р. із діагнозом: закрита внутрішньо-черепна травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, верхніх кінцівок (а. с. 100, 151-152);

-даними протоколу огляду місця події від 05.09.2023 року, з якого вбачається, що вказані в обвинувальному акті події відбулися на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На зазначеній ділянці знаходиться житлове господарство, яке складається з житлового будинку, літньої кухні, господарського будинку та гаражного приміщення (а. с. 90-94);

-даними протоколів проведення слідчого експерименту від 05.09.2024 року, відповідно до якого перебуваючи за вказаною адресою потерпіла розміщує статиста відповідно до свого місця розташування, в ході конфлікту, який мав місце 29.08.2023 року близько 18 год. 00 хв. між нею та обвинуваченим. Під час проведення цього слідчого експерименту потерпіла розмістила статиста відповідно до свого місця розташування, при цьому взяла до рук господарський предмет сушарку для одягу, та даним предметом відтворила на статисті нанесення ударів в різні ділянки тіла, зокрема в ділянку обличчя, голови, тулуба, не менше десяти разів, та відтворила механізм нанесення тілесного ушкодження, яке спричинено їх обвинуваченим. Аналогічні обставини підтверджені свідком ОСОБА_13 під час проведення з ним слідчого експерименту того ж дня. (а. с. 95-98, 106-110);

Покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 не узгоджуються із дослідженими судом доказами та показами інших свідків. Так, не знаходять свого підтвердження твердження свідка ОСОБА_15 щодо нанесення потерпілою обвинуваченому удару сушаркою для одягу по голові, оскільки жодних відомостей про наявність на тілі обвинуваченого побоїв чи ушкоджень немає. Окрім того, сам обвинувачений показав, що потерпіла не завдала удару, а лише намагалася його завдати.

Суд також зауважує, що казаною вище документацією медичного характеру встановлено, що тілесні ушкодження після вказаних подій було виявлено саме у потерпілої, що спростовує покази зазначених свідків в частині не завдання обвинуваченим ударів потерпілій

На підставі наведеного діяння обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, погоджуючись з правовою кваліфікацією вказаного діяння, наданою йому органом досудового розслідування.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання відсутні.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Факт сімейних відносин між обвинуваченим та потерпілою підтвердили вказані особи та інші учасники справи.

Поряд з тим, при призначенні покарання слід врахувати особу обвинуваченого, який згідно:

-довідки № 640, яка видана структурним підрозділом «Поліклініка» комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради від 15.09.2023 року, на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті в Коломийському районі не перебуває (а. с. 115);

-відповіді № 24, наданої Нижньовербізькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області від 06.09.2023 року, має постійне місце проживання (а. с. 117);

-характеристики, наданої сільським головою Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_16 07.09.2023 року, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, в побуті та громадських місцях його поведінка задовільна, з боку викончого комітету вказаної сільської ради зауважень до поведінки обвинуваченого немає (а. с. 118);

-довідки № 26-14092023/26011 раніше не судимий, однак неодноразово надходили звернення щодо вчинення протиправних дій, зокрема, зі сторони обвинуваченого по відношенню до потерпілої (а. с. 121-122);

-характеристики, наданої сільським головою Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_16 06.11.2023 року, обвинувачений був депутатом вказаної сільської ради, веде суспільно-активний спосіб життя, допомагав Збройним Силам України, долучався до благоустрою с. Мишин, Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 207);

-нагороджувався грамотами та подяками за допомогу Збройним Силам України (а. с. 208-215);

-пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія ААК № 237411), є пенсіонером (а. с. 217);

-довідками № 340 та № 357, виданих комунальним некомерційний підприємством «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради 13.11.2024 р. та 04.12.2024 р., знаходився на амбулаторному лікуванні в лікаря-травматолога вказаного закладу охорони здоров`я з діагнозом: травматична ампутація 1-го пальця правої китиці на рівні нігтьової фаланги (а. с. 219-220).

Тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах максимальної межі санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Щодо вирішення цивільного позову слід зазначити наступне.

16.10.2023 року вказаним представником потерпілої пред`явлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник потерпілої вказує, що у зв`язку із вказаною подію кримінального проступку цивільна позивачка була змушена, звернутися за терміновою медичною допомогою у лікарню, під час лікування позивачка проходила різні болючі та неприємні медичні процедури. Також, після завдання цивільній позивачці тілесних ушкоджень вона відчувала загальну слабкість, біль в ділянках, куди були нанесені удари цивільним відповідачем. Погіршення стану здоров?я цивільної позивачки внаслідок побиття викликало фізичний біль та на тривалий час змінило її звичний спосіб життя. В момент такої неправомірної пригоди остання перенесла істотні переживання за своє життя, оскільки ніколи в житті не мала подібних ситуацій. Цивільна позивачка є приватним підприємцем та займається виготовленням і продажем вишиванок, тому лікування в стаціонарі та стан після такого лікування негативно вплинули на її підприємницьку діяльність, адже її активність в роботі значно зменшилася. Протиправність поведінки цивільного відповідача, який поводив себе неадекватно та наніс цивільній позивачці тілесні ушкодження, протягом тривалого часу викликала в останньої сильний психологічний стрес, тривогу, значне погіршення сну та посилення дратівливості. Моральних страждань додає ще й той факт, що після скоєного цивільний відповідач навіть не вибачився перед цивільною позивачкою, жодним чином не намагався залагодити конфлікт, що виник, не говорячи вже про відшкодування шкоди. Навпаки, він продовжував поводити себе зухвало та демонструвати свою силу, байдужість та безкарність. Таким чином, моральна шкода цивільної позивачки полягає у моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах, а о рієнтовні витрати на правову допомогу становлять 20 000 грн.

З огляду на це представник цивільної позивачки просив стягнути з цивільного відповідача на її користь 100 000 грн. моральної шкоди та 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, перевіривши обставини , на які сторони цивільного позову (їх представники) посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини, вказані в п.9 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, а саме характер та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) а також стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно з положенням ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої витрат на професійну правничу допомогу суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Поряд з тим, представник потерпілої не надав доказів, з яких можна встановити обсяг наданої професійної правничої допомоги та її вартість.

Враховуючи вище вказані доводи цивільного позивача та обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги, що відповідач обвинувачується у вчинення кримінального проступку, розмір відшкодування моральної шкоди, спричиненої цим кримінальним проступком, суд визначає як 15 000 гривень. Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався та потреби в його застосуванні до набрання даним вироком законної сили, немає.

Керуючись статтями 100, 124, 170, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 , поданий в її інтересах адвокатом ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком.

В іншій частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 відмовити у зв`язку із безпідставністю позовних вимог.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1