Справа № 504/4071/15-к
Провадження №1-кп/523/74/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13.03.2025 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0009175 від 08.11.2014 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, із повною середньою освітою, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.12.2023 року, Київським районним судом м. Одеси, за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці у особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у зв`язку з розшуком (далі особа 1), особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у зв`язку з розшуком (далі особа 2), ОСОБА_7 , та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник протиправний, спільний, корисливий намір на відкрите заволодіння чужим майном.

З метою реалізації вищевказаного протиправного наміру Особа 1, Особа 2, ОСОБА_7 , та невстановлені слідством особи розробили злочинний план та розподілили між собою ролі.

Відповідно до зазначеного злочинного плану та відведеної ролі, невстановлена особа знайшла у мережі Інтернет оголошення розміщене ОСОБА_8 з приводу того, що останній бажає придбати велику кількість сільськогосподарської культури - сої та зателефонувала ОСОБА_8 і повідомила останньому про те, що вона може організувати продаж великої партії вказаної сільськогосподарської культури, яка раніше була конфіскована фіскальними органами та, яка перебуває на зберіганні у спеціально відведеному місці у ДП МТП «Южний». При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_8 про те, що у неї є зв`язки у службі безпеки вказаного порту, що дозволить здійснити купівлю - продаж сої на сприятливих цінових умовах, тобто нижче за середню ринкову вартість вказаної сільськогосподарської культури.

У подальшому, з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, невстановлена особа домовилася з ОСОБА_8 про те, що останньому нібито наддадуть зразки сої, щоб він міг переконатися у її якості.

З метою імітації підготовки до правочину з купівлі - продажу сої та маскування своєї протиправної діяльності Особа 1 відповідно до відведеної йому ролі, згідно раніше розробленого злочинного плану, за грошову винагороду доручив ОСОБА_9 , не повідомивши останньому при цьому про свій протиправний намір, на автомобільній зупинці ТЦ «МегаДом», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 135 передати ОСОБА_8 зразки даної сільськогосподарської культури, що останнім ОСОБА_9 і було зроблено.

Переконавшись у якості сої, яку ОСОБА_8 нібито збиралася продати невстановлена особа, останній по телефону домовився з невстановленою особою про зустріч біля вантажного терміналу ДП МТП «Южний», який розташований біля селища Григорівка, Комінтерінівського району, Одеської області для вчинення вищевказаного правочину з купівлі - продажу сої.

Одночасно, невстановлена особа повідомила ОСОБА_8 про те, що у обумовленому місці він повинен буде зустрітися зі співробітниками служби охорони ДП МТП «Южний», які проведуть з ним узгоджений раніше правочин.

При цьому, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану та відведеної ролі у ньому, ОСОБА_7 повинен був вдавати з себе начальника служби безпеки ДП МТП «Южний».

У подальшому, 29.05.2015 у період часу з 16.00 год. до 16.20 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) Особа 1, Особа 2, ОСОБА_7 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа з метою доведення свого протиправного, спільного, корисливого наміру до кінця та заволодіння майном ОСОБА_8 , на заздалегідь заготовленому автомобілі марки «Сузукі Грант Вітара», бордового кольору (державний номер якого слідством достеменно не встановлено) за кермом якого перебувала невстановлена особа, прибули до зупинки, яка розташована за адресою с. Григорівка, Комінтерінівського району, Одеської області.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи за вказівками Особа 1, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна умислом підійшов до правої передньої пасажирської двері автомобіля, на якому прибув ОСОБА_8 , відкрив двері та присів на переднє пасажирське сидіння.

В цей же час, Особа 2. реалізуючи спільний, злочинний намір, діючи за раніше узгодженими ролями, за вказівками Особа 1, підійшов до лівої водійської двері автомобіля, де перебував потерпілий ОСОБА_8 та відкрив вказані двері, та в цю мить ОСОБА_7 наніс удар кулаком своєї руки по обличчю ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів Особа 2, спільно із ОСОБА_7 стали наносити удари по голові ОСОБА_8 .

У подальшому, відкривши задні двері автомобіля потерпілого та сівши на заднє пасажирське сидіння Особа 1, та невстановлена особа з метою допомоги ОСОБА_7 та подолання спротиву з боку ОСОБА_8 , схопили останнього за шию та почали тягнути на заднє сидіння, та водночас наносити удари по голові та тулубу.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 схопив полімерний пакет, чорного кольору, який знаходився на підлозі переднього пасажирського сидіння, в якому містились грошові кошти в сумі 240 000 гривень, які належали ОСОБА_8 .

Після, останні відкрито заволоділи мобільним телефоном Нокиа - 515, білого кольору, вартістю 1470 гривень, із сім картою оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, водійським посвідченням, технічним паспортом на автомобіль, пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_8 , заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 241470 гривень.

З викраденим майном Особа 1, ОСОБА_7 , Особа 2, та невстановлені особи з місця скоєння злочину зникли та розпорядились вказаним майном на власний розсуд.

При допиті в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю та пояснив суду, що на при кінці травня 2015 року, його знайомі, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (більш точних анкетних даних він на той час не знав), запропонували скоїти напад, на особу, та заволодіти грошовими коштами. 29.05.2015 року, в після обідній час, він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ще одним чоловіком, якого він особисто до цього не знав (будь які анкетні данні йому не відомі), знаходячись на зупинці в селі Григорівка, Комінтернівського району, Одеської області, згідно раніше розробленому плану, дочекались коли потерпілий зупине свій автомобіль біля них, після чого він сів на переднє пасажирське сидіння в автомобіль потерпілого, та почав наносити потерпілому удари в область обличчя та тулубу, після чого відібрав пакет, в якому знаходились грошові кошти, та мобільний телефон. Після чого вони поїхали геть. В подальшому, мобільний телефон він викинув, а грошові кошти, у сумі 240 000 гривень, вони розділили між собою. Про скоєне щиро розкаюється.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_7 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченою ст.186 ч. 4 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_7 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочини. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованого йому правопорушення, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що вона є осудною, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами

ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинення злочину, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_7 раніше неодноразове судимий, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення - відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 471, 473-475, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у вигляді 7 (семі) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, поглинути покаранням призначеним за цим вироком, покарання призначене за вироком,, Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року, та остаточно призначити покарання у вигляді 7 (семі) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 , термін його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції редакції Закону №2046-УІІІ від 18.05.2017 року, з моменту фактичного затримання, а саме з 10.07.2022 року по день набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та відповідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII, з 17.07.2015 року по 22.06.2017 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави витрати пов`язанні з проведення судових експертиз, які склали 12 683 гривні 46 копійок.

Відповідно на ст.100 КПК України, речові докази, а саме:

- Копію паспорта серії N? НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію ідентифікаційного коду ОСОБА_12 , аркуш паперу, на якому міститься текст (копія) розписки, мобільний телефон марки Samsung» IMEI НОМЕР_2 золотистого кольору, мобільний телефон марки Nokia» IMEI: НОМЕР_3 сірого кольору, всередині якого знаходиться сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору без розпізнавальних граф, мобільний телефон чорно-червоного IMEI1: НОМЕР_5 ,IMEI2: НОМЕР_6 , металевий предмет продовгуватої форми, металевий предмет з одного боку загострений, з іншого боку прикріплений до деревинної ручки, дозвіл N? НОМЕР_7 на мисливську рушницю Сайга-410=410 кал N?НОМЕР_33, посвідчення водія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сім картку оператора «Лайф», стартовий пакет «Лайф» від номера НОМЕР_9 , стартовий пакет «Лайф» від номера НОМЕР_10 , аркуш паперу з печатним текстом в середині якого міститься штамп «Скарбниця ломбард», кредитний договір 24.184.72042 від 26.05.2015 з додатками на 3 аркушах. Металевий предмет з гострим наконечником, з рукояткою в чохлі коричневого кольору, аркуш паперу з рукописним текстом синьою пастою «ОСОБА_18 паспорт: НОМЕР_11 , выданый Васільківським МВ ГУМВС Украины в Киевской обл. НОМЕР_32 тел. в Белорусии » з іншого боку напечатано текст латинськими літерами, мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «LG» в корпусі білого кольору IMEI: НОМЕР_13 , в якому знаходиться сім картка ратора «Лайф» на якому нанесено цифри 2300; 3117; 87; 39, мобільний телефон марки «Samsung DUOS» в корпусі чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 , стартові пакети без сім карток «Лайф» з номерами: НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; НОМЕР_21 , стартовий пакет без сім карти «Київстар» з номером НОМЕР_22 , 2 сім карти «Лайф» з номерами НОМЕР_23 та НОМЕР_24 , карта «МІС» з номером НОМЕР_25 , рамка від сім карти НОМЕР_26 , три сім картки «Лайф» без номерів, карта «Приватбанк майстер карт голд» N? НОМЕР_34, уривок паперу на якому є рукописний текст пастою чорного кольору « ОСОБА_15 НОМЕР_11 паспорт, і номер НОМЕР_27 укр 4 августа 1969 44 года», купюри американських доларів номіналом 100 доларів США з N? 462798601 з написом «СУВЕНІР» у кількості 13 штук, купюри української всі номіналом 100 гривень у кількості 17 штук з написом «ЦЕ НЕ ГРОШІ ЦЕ КОЛИ», технічний паспорт на автомобіль «BMW 320 Д» р / н Болгарії НОМЕР_35 , серії металік на ім?я ОСОБА_16 , документ на папері формату А4 писаний кирилицею, книжка в обкладинці чорного кольору з контактами та записами (додається фото листів), наручний годинник «Alberto valli», наручний годинник з зображенням прапора Азербайджану, копія паспорта НОМЕР_29 на ім?я ОСОБА_17 , ключі в кількості чотирьох ук з брелком від автомобільної сигналізації, мобільний телефон «НТС» IMEI НОМЕР_30 з сім картою «Лайф» номер - НОМЕР_20 , талон та лист на автомобіль «BMW» 320D, металевий предмет циліндричної форми, ноутбук «Acer» 5742 N?SNIP 6 в поліетиленовому пакеті фіолетового кольору з биркою з написом «ОПЕЧАТАНО В даному пакеті знаходиться Ноутбук «Асеr» черного цвета PNIP 6 вилучений в ході обшука - вирішити в провадженні 523/18146/24;

Паспорт серії НОМЕР_36 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_31 на ім?я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути за належністю.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та засудженому, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1