УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000024 від 30 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 статті 255, частиною 1, 2 статті 364 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, у якому слідчий з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання просить накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження на майно, власником якого є ОСОБА_5 , а саме:

- 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування доводів клопотання автором клопотання зазначається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 30.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 255, ч. 1, 2 ст. 364 КК України.

Громадянину ОСОБА_5 було вручено 11 грудня 2024 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами 1, 3 статті 255, частинами 1, 2 статті 364 КК України.

Автором клопотання зазначається, що підставою накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання передбаченого покарання за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України у виді конфіскації майна, оскільки відповідно до статті 12 КК України, злочин передбачений ч. 3 ст. 255 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі до тринадцяти років з конфіскацією майна.

З наведених вище підстав, слідчий просить клопотання задовольнити та проводити судовий розгляд вказаного клопотання у відсутність власника майна.

Слідчий суддя на підставі частини 2 статті 172 КПК України (клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна) вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власника майна, за наведених слідчим підстав.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Від прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшла заява в якій він просить розгляд даного клопотання проводити у його відсутність та задовольнити його.

Від адвоката ОСОБА_6 надійшло заперечення на клопотання про арешт майна, подане в інтересах власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Згідно вказаного заперечення та додатків до нього, встановлено, що майно щодо якого орган досудового розслідування звернувся із клопотанням про накладення арешту не належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Приписами статті 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя розглядає клопотання про арешт майна за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, однак неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 30.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 255, ч. 1, 2 ст. 364 КК України.

Згідно з положеннями статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 пунктом 3 статтею 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.

Згідно матеріалів клопотання орган досудового було ініційоване клопотання про накладення арешту на майно громадянину ОСОБА_5 , якому 11 грудня 2024 року було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- частиною 3 статті 255 КК України (участь у злочинній організації, вчинення службовою особою, з використанням службового становища);

- частиною 4 статті 28 частиною 2 статті 364 КК України (зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, вчинене членом злочинної організації).

Санкція частини 3 статті 255 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно частини 5 статті 170 КПК України у випадку, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 грудня 2024 та 16 грудня 2024 року долучених адвокатом ОСОБА_6 , що власником нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 та є ОСОБА_7 , а власником нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/3 є ОСОБА_8 .

Враховуючи зазначене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про накладення арешту на 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 та 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на момент звернення органом досудового розслідування з клопотання про накладення арешту, зазначене майно, фактично вже не перебувало у власності ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1