Справа №463/8203/24
Провадження №1-кп/463/495/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 19.07.2024, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 30.04.2009 ухвалою личаківського районного суду м.Львова застосовувались примусові заходи медичного характеру,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

встановив:

Дізнавач відділу дізнання Львівського РУП№1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000647 від 19.07.2024 відносно ОСОБА_4 .

У ході розгляду клопотання встановлено, що 18 липня 2024 року, близько 22-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля кв. 2 по вул.Миргородська, 43, в м. Львів, тримаючи у своїй правій руці дерев`яний вішак для одягу, наніс потерпілій ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, близько 5 ударів у ділянку голови та правої руки. Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, а саме синець і садно в тім?яній ділянці справа, синці в ділянці правого тім?яного горбка, у лобно-скроневій ділянці справа і у зовнішньому куті правого ока, на правому плечі і в ділянці правого ліктьового суглоба, на правій кисті, садно на правому плечі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1081 від 12.08.2024, ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій виявляв ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримав та зазначив, що є підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Потерпіла, захисник та законний представник проти задоволення клопотання не заперечили.

ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання заперечив, факт вчинення вказаного в клопотанні прокурора суспільно-небезпечного діяння не заперечив, просив вибачення у потерпілої.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, законного представника, безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 від 19.07.2024; висновком експерта №537 від 19.07.2024 з якого вбачається, що у громадянки ОСОБА_7 , згідно консультаційного висновку спеціаліста, при обстеженні лікарем ортопедом-травматологом ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» 19.07.2024 було діагностовано: «Забій правого ліктьового суглоба» та відмічено наявність садна в ділянці правого ліктьового суглоба і синця на правій кисті. При огляді лікарем нейрохірургом, тоді ж, вказано про наявність саден і підшкірних крововиливів у скронево- тім`яній ділянці справа, нейрохірургічної допомоги не потребувала. На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілої виявлено синець і садно в тім`яній ділянці справа, синці в ділянці правого тім`яного горбка, у лобно-скроневій ділянці справа і у зовнішньому куті правого ока, на правому плечі і в ділянці правого ліктьового суглоба, на правій кисті, садно на правому плечі. Садна в ділянці правого ліктьового суглоба виявлено не було. Синці, садна утворились від дії тупого предмета, до якого відносяться і дерев`яні плечики для одягу, могли виникнути 18.07.2024. Синці, садна відносяться до легкого ступеня тяжкості; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою від 19.08.2020; проведеним в судовому засіданні допитом потерпілої, яка підтвердила заподіяння їй ОСОБА_4 18.07.2024 тілесних ушкоджень, проведеним в судовому засіданні допитом свідка ОСОБА_10 .

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у спричиненні легких тілесних ушкоджень, мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1081 від 12.08.2024, ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій виявляв ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервного перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного вище, суд вважає що до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 93, 94КК України, ст.ст.372, 376, 512, 513 КПК України суд, -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1