Єдиний унікальний номер судової справи 201/8206/24
Номер провадження 1-кп/201/895/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001071 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001071 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Під час підготовчого провадження прокурором ОСОБА_3 подане клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що відповідно до чинного законодавства відповідальність за вчинення таємного викрадення майна вартість якого складає до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 028 гривень передбачає адміністративну відповідальність за ст. 51 КУпАП. Отже, інкриміноване ОСОБА_4 діяння не може бути кримінально караним, оскільки завдана шкода відповідно до обвинувального акту становить 1 181 гривня 70 копійок.

За наведених ним підстав просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, в інший частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України призначити судовий розгляд на підставі наданого суду обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому, зазначив, що право заперечувати проти закриття кримінального провадження йому роз`яснене, він цілком розуміє наслідки закриття кримінального провадження саме з цих підстав і не потребує реабілітуючого рішення з приводу пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, також не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора ОСОБА_3 та обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за наступних обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації на всій території України введено військовий стан та впроваджено, визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, який продовжений до з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 днів.

Законом України №2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесені зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

16 червня 2024 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Науки, 8А на паркувальному майданчику побачив на капоті припаркованого автомобіля Mercedes-Benz

Sprinter 316, д.н.з. НОМЕР_1 чорну чоловічу сумку, яка належить потерпілому ОСОБА_6 в середині якої знаходилась банківська платіжна карта банку «А-Банк» потерпілого, та в нього виник умисел направлений на заволодіння грошовими коштами з платіжної картки банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , та упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув зазначену банківську картку з чорної чоловічої сумки та залишив при собі, тобто заволодів нею.

Будучи достовірно обізнаним про те, що банківська платіжна карта банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , обладнана технологією безконтактних платежів «PayPass», ОСОБА_4 обрав способом заволодіння грошовими коштами, оплату товарів на суму, що не перевищує ліміти на безконтактні платежі без автентифікації користувача, тобто без введення PIN-коду банківської платіжної картки банку «А-Банк» № НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій незаконний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , які знаходились на рахунку банківської платіжної картки банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 16.06.2024 приблизно о 13 годині 06 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Архітектора Олега Петрова, буд. 21, маючи при собі банківську платіжну картку банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_6 , підійшов до приміщення «Аптеки № 4» ФОП ОСОБА_7 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, оплатив товар банківською карткою банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , здійснивши за допомогою функції безконтактної оплати платіж о 13 годині 06 хвилини на суму 739 гривень 00 копійок.

Після чого фармацевт «Аптеки № 4» ФОН ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , будучи необізнаною у злочинному умислі ОСОБА_4 , передала, а ОСОБА_4 отримав товар, придбаний за грошові кошти ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , 16.06.2024 приблизно о 13 годині 27 хвилин зайшов у приміщення супермаркету «Варус» ТОВ «Омега», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Науки, буд. 8А, маючи при собі банківську платіжну картку банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_6 та розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, оплатив товар банківською карткою банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , здійснивши за допомогою функції безконтактної оплати платіж об 13 годині 27 хвилини на суму 442 гривні 70 копійок.

Після чого касир супермаркету «Варус» ТОВ «Омега», ОСОБА_9 , будучи необізнаною у злочинному умислі ОСОБА_4 , передала, а ОСОБА_4 отримав товар, придбаний за грошові кошти ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_4 в умовах воєнного стану вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме грошових коштів, які належали потерпілому ОСОБА_6 та знаходились на банківському рахунку банку «А-Банк» № НОМЕР_2 , спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1181 гривні 70 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Кримінальна відповідальність за відповідними частинами ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо таке викрадення майна не є дрібним.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно висновків, викладених в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 по справі № 278/1566/21 про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX:

«Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-ІX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

При цьому суд відзначає, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 інкримінується 16 червня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становлять 1 514 гривень

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 гривень (1 514 грн *2=3 028 грн).

Як встановлено з фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, загальна сума викрадених грошових коштів, що належать потерпілому ОСОБА_6 становить 1 181, 70 гривень, що не перевищує двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який встановлений на момент вчинення цього діяння.

Тому, до такого діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України, що, у свою чергу, виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 3 статті 479-2 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, то, з урахуванням надання обвинуваченим ОСОБА_4 згоди, вказані обставини є підставою для задоволення поданого прокурором клопотання та закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Тож, за наведених обставин, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження, внесене 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001071 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, відповідно до висунутого обвинувачення викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_4 інкримінується ще вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, підстави для закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення відсутні.

Тож, суд вважає за необхідне продовжити судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2024 року за № 0001071 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, суд виходить з наступного.

Так, у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що справа підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська, підстави для повернення обвинувального акту відсутні, тому просив призначити судовий розгляд на підставі наданого суду обвинувального акту в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження, у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту, судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за участю учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 100, 284, 314-316, 369-372 КПК України, ст. ст. 2, 5, 11, 185 КК України, Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», суд, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння задовольнити.

Кримінальне провадження, внесеному 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001071 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Продовжити судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001071 в частині обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 02 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001071 в частині обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Судовий розгляд призначити у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 11 грудня 2024 року о 13 годині 00 хвилин.

Ухвала суду в частині закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 16 грудня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1