07.02.2025

Справа № 642/2066/24
Провадження № 1-кп/642/18/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002741 від 04.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не одруженої, офіційно не працює, з середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-16.03.2018 Славутицьким місцевим судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

-12.02.2021 Деснянським районним судом міста Чернігів за ч.5 ст.27 ч.3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавленні волі строком на 3 роки 5 місяців, звільнена 28.05.2021 по відбуттю строку покарання;

-17.12.2024 Московським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки, вирок не набрав законної сили,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.126-1, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2023 приблизно о 09 годині 00 хвилин, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 побачила, що на столі в кімнаті знаходиться ноутбук чорного кольору т.м. «Lenovo G500», який належить її сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей момент у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 ,. діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, впевнившись, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, взяла руками вищевказаний ноутбук чорного кольору т.м. «Lenovo G500», вартістю, згідно з висновком експерта 5345 грн. 90 коп, який належав ОСОБА_6 ..

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникла, обернувши його на свою користь, та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5345 грн. 90 коп.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 у період часу з червня 2023 по липень 2023 року по відношенню до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою перебуває у родинних відносинах, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності; ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняла психологічне насильство, шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичної розправи, штовханнями, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої, погіршення якості життя та завдання шкоди її психологічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, у зв`язку з чим була неодноразово притягнута, а саме: 23.06.2023, 13.07.2023, 13.07.2023 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, 03.08.2023 приблизно о 16:15, точний час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи на вулиці поруч з місцем проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , на фоні заздалегідь виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на вчинення домашнього насильства підійшла ззаду до своєї матері ОСОБА_7 , яка в цей час сиділа на лавці, та нанесла два удари кулаком правої руки в область правої ділянки голови, а саме по потилиці, після чого обійшовши свою матір з правої сторони, знаходячись навпроти своєї матері, ОСОБА_5 нанесла один удар кулаком правої руки в область лівої ділянки обличчя, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді синців та ссадна на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася у скоєному, погодилася з кваліфікацією вчинених нею діянь та щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень пояснила як зазначено вище. При цьому вказала, що після вчинення крадіжки ноутбука її сина, вона мала намір відшкодувати йому завдану шкоду. Ноутбук вона заклала до ломбарду, проте через скрутне матеріальне становище, не змогла його викупити. На теперішній час вона розрахувалась із сином, та він матеріальних претензій до неї не має. Щодо кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, то вказала, що на той час, вона дійсно постійно влаштовувала сварки із матір`ю, та в той день завдала їй кілька ударів, про що дуже шкодує. Наразі, вона змінила свою поведінку по відношенню до матері, та доглядає за нею, надає допомогу. Вказала, що висновки для себе зробила, та щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачена скоїла кримінальні правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_5 , в межах пред`явленного обвинувачення, за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжкого та нетяжкого, їх наслідки, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружена, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, має мати похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК та ст. 126-1 КК України України у виді позбавлення волі. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням ставлення обвинуваченої до вчинених нею діянь, вона в повній мірі усвідомила протиправність своїх дій, а також їх наслідки, щирого розкаялася, бажає стати на шлях виправлення, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

На думку суду, застосування в даному випадку до обвинуваченої ст.75, 76КК України в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинувачену більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілих від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння; взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Суд вважає за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_7 від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати щодо ОСОБА_5 один із обмежувальних заходів та покласти на останню обов`язок проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід буде сприяти виправленню обвинуваченої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів й цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд також враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 була засуджена 17.12.2024 Московським районним судом м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки. Вказаний вирок на час ухвалення вироку не набув чинності.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року, що міститься в постанові (справа № 766/39/17), під час визначення того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, необхідно керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК України (за сукупністю вироків).

Злочини, що інкримінуються ОСОБА_5 вчинено у період червень-серпень 2023 року, тобто до ухвалення вказаного вироку суду.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_5 належить призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Кримінально - правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Разом із цим, суд виходить з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд керується виключно положеннями ст. 75 КК України.

28.02.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.03.2024 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому ухвалами суду продовжувався та ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.08.2024 року запобіжний захід відносно неї було змінено на цілодобовий домашній арешт строком до 17.10.2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15.10.2024 року змінено спосіб виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт строком до 13.12.2024 року, після закінчення якого запобіжний захід не обирався.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 28.02.2024 по 19.08.2024 включно підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Таким чином, строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом з 20.08.2024 до 15.10.2024 необхідно зарахувати у строк покарання з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України, і призначити їй покарання:

- за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі ;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2024, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений пунктом 5 ч.1 ст.91-1 КК України, поклавши на неї обов`язок пройти програму для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», протягом 3 (трьох) місяців.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту її фактичного затримання, а саме з 28.02.2024 року по 19.08.2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно з частиною 7 статті 72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом з 20.08.2024 року по 15.10.2024 року, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту припинився 13.12.2024 року, після чого не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1