Справа 174/383/25
н/п 1-кп/174/28/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000013 від 16.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зарафшан, Бухарської області, Узбекистан, громадянина України, одруженого, який на утриманні має малолітню дитину,офіційно не працює, має професійно-технічну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець В/Ч НОМЕР_1 , солдат (гранатометник 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону), в силу приписів ст. 89 КК України раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації і проходячи її в посаді гранатометника 4 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства, однак, вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Так, 15.03.2025 ОСОБА_3 , близько 18.00 години знаходившись за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У той же день, тобто 15.03.2025 близько 18.00 години ОСОБА_3 продовжуючи знаходитись поблизу будинку АДРЕСА_2, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , тобто реально усвідомлюючи, що в результаті його протиправних умисних дій можуть наступити наслідки у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, знаходячись навпроти, на відстані витягнутої руки, наніс один удар правою рукою зжатою у кулак в область обличчя з лівого боку, внаслідок чого потерпілий не втримався на ногах та впав на землю, вдарившись при цьому спиною та лівим ліктем.

Після чого не зупиняючись на досягнутому, розуміючи протиправний характер своїх дій, не бажаючи відмовлятись від своїх злочинних намірів, з метою доведення свого єдиного протиправного умислу до кінця, стоячи над ОСОБА_4 , в момент коли останній лежав на землі спиною, правою та лівою ногами почергово наніс не менше 4-х ударів в область тулуба тіла з лівого боку, завдаючи фізичного болю.

Внаслідок чого ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі голови в лівій скронево-тім`яній ділянці, на шкірі нижнього повіку лівого ока, саден на шкірі голови в лівій скроневій ділянці, на шкірі лівої щоки, на шкірі в ділянці лівого ліктьового суглобу, які згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні в порядку вимог ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 від 24.03.2025, складену за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачена зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також його ознайомлено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Захисником підтверджено, що надана ОСОБА_3 згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні є добровільною.

Крім цього, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 24.03.2025, в якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в порядку передбаченому ч. 2 ст. 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000013 від 16.03.2025, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю та об`єктивно доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він посередньо характеризується за місцем проживання, за даними наявної документації на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має місце реєстрації, в силу приписів ст. 89 КК України раніше не судимий, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог статті 67 КК України судом не встановлено.

Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому - відсутні.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відсутні.

Речові докази у даному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1