Справа № 462/2100/25
провадження 1-кс/462/523/25
У Х В А Л А

28 березня 2025 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2025 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, покликаючись на те, що 25.03.2025 року о 19.23 год. до ВП № 1 ЛРКП № 2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що біля будинку № 107 по вул. Любінській в м. Львові невідома особа шляхом підпалу пошкодила автомобіль «Мітсубісі Грандіс», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4

25.03.2025 року під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який може бути причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення, було виявлено та вилучено мобільний телефон «LG K 10» в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 .

25.03.2025 року на підставі постанови слідчого про визнання речовим доказом, мобільний телефон «LG K 10» в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 - визнано речовим доказом.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому просить накласти арешт на вказані речі.

Слідчий суддя постановив провести розгляд клопотання без старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яка подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності та у відсутність інших учасників процесу, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що його слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що вилучений мобільний телефон може бути використаний як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, його визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 25.03.2025 року, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що зазначена річ відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на нього арешт.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000408 від 25.03.2025 року, а саме: мобільний телефон «LG K 10» в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який був вилучений в ході затримання ОСОБА_5 25.03.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.