Справа № 199/998/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 м.Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000079 від 25.01.2025року, за ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000079 від 25.01.2025року, за ч. 1 ст. 115 КК України, в обґрунтування якого зазначено, що в СВ ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000079, внесеного до ЄРДР 25.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 24.01.2025 року близько 22:00 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля буд. 44 по вул. Швидкісна, наніс один удар ножем в шию ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній помер на місці. За вказаним фактом 25.01.2025 СВ ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській обласні внесено відомості до ЄРДР№0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.25.01.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України. 25.01.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.115 КК України. Під час проведення огляду місця події 25.01.2025 року за адресою: Дніпро поблизу будинку № 44 вул. Швидкісна виявлено та вилучено: 1) куртку зі слідами РБК, яку поміщено в картону коробку, 2) ніж, який запаковано до паперового конверту.25.01.2025 року слідчим в кримінальному провадженні винесено постанову про визнання ревочими доказами, вищевказаних об`єктів. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36,40, 131, 132, 170, 171 КПК України слідчий просить винести ухвалу про накладення арешту на майно, з позбавленням права на розпорядження та користування речами, які 25.01.2025, вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Дніпро поблизу будинку №44 вулиці Швидкісна, а саме: 1)куртку зі слідами РБК, яку поміщено в картону коробку, 2) ніж, який запаковано до паперового конверту.

Прокурор та слідчий, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заяви про проведення судового засідання за їх відсутності.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в СВ ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000079, внесеного до ЄРДР 25.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, по якому 25.01.2025 року було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , затриманому в порядку ст.208 КПК України 25.01.2025 року. Також з матеріалів справи вбачається, що під час проведення огляду місця події 25.01.2025 року слідчим було вилучено : 1) куртку зі слідами РБК, яку поміщено в картону коробку, 2) ніж, який запаковано до паперового конверту. Вилучену під час огляду місця події 25.01.2025 року куртку зі слідами РБК, поміщену до картоної коробки, а також ніж, який поміщено до паперового пакета, було направлено слідчим до Дніпропетровського обласного бюро СМЕ для проведення судово-медичної експертизи. Постановою слідчого від 25.01.2025 року вилучені речі під час проведення огляду місця події визнано речовими доказами та тимчасово вилученим майном та визначено місце зберігання цих речових доказів

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2ст.173КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слід також зазначити, що самого по собі факту існування постанови про визнання предмета речовим доказом не досить для суду під час прийняття рішення про арешт майна з метою збереження його як речового доказу. Достатність обґрунтування припущення слідчого, прокурора щодо того, що річ може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, перевіряється судом під час розгляду питання про арешт майна.

Відповідно до положень ч. 1, 11 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як вбачається з матеріалів справи, що слідчим під час проведення огляду місця події 25.01.2025 року було виявлено біля трупа ОСОБА_6 чоловічу куртку темно синього кольору марки MEREL зі слідами речовини бурого кольору з наскрізним лінійним пошкодженням довжиною близько 5 см, а також неподалік калітки паркану в грунті виявлено сторчащий ніж з дерев`яною рукояттю, на якому було виявлено слід папілярного візерунку, який скопійовано на ліпку стрічку, який поміщено також до паперового конверту. Таким чином, вилучені під час огляду місця події 25.01.2025 року речі, можуть містити сліди або інші відомості, які можуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, і по справі слідчим може бути призначено проведення судових експертиз. Таким чином, вбачаються підстави для накладання арешту на вилучене майно з метою можливості проведення подальших процесуальних дій, його збереження від зовнішнього впливу, подальшого використання в якості речових доказів по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.98, 100,170,173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000079 від 25.01.2025року, за ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно згідно протоколу огляду місця події від 25.01.2025 року, а саме: 1) куртку зі слідами РБК, яку поміщено в картону коробку, 2) ніж, який запаковано до паперового конверту, із забороною відчудження, розпорядження та користування цим майном.

Визнати місце зберігання арештованих речових доказів, а саме :1) куртку зі слідами РБК, яку поміщено в картону коробку, 2) ніж, який запаковано до паперового конверту,- камеру схову речових доказів ВП№1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідальність за збереження тимчасово вилученого майна, на яке зазначеною ухвалою накладено арешт, покласти на старшого слідчого по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000079 від 25.01.2025року, ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1