Номер провадження по справі 1-кс/387/2/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

15 січня 2025 року селище Добровеличківка

Слідчий суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника СВ відділення поліції № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001802 від 13.11.2023, відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липняжка, Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника кулеметника відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "старший солдат", раніше не судимий.

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні СВ відділення поліції № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0001802 від 13.11.2023 відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Зі змісту повідомлення про підозру зазначається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2 від 17.06.2023 старшого солдата ОСОБА_6 з 17.06.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що призначений на посаду навідника кулеметника відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, військової частини НОМЕР_1 , прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, з моменту зарахування 17.06.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 17.06.2023, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді навідника кулеметника військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_6 як військовослужбовець відповідно до ст.ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст.ст. 2, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_6 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

Зважаючи на викладене, 03.09.2023, старший солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді навідника кулеметника відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не з`явився вчасно для проходження реабілітації до розташування Українського медико соціального центру ветеранів війни який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до теперішнього часу, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що непов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

В рамках проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчий у кримінальному провадженніОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відносяться до класифікації тяжких, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Проте на думку слідчого підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як в разі визнання винним ОСОБА_6 , може загрожувати реальна міра покарання, на строк від 5 до 10 років, тож з метою уникнення від відповідальності останній може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання в якому він навіть не зареєстрований, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в т.ч. здійснення виїзду за межі території України у незаконний спосіб. На території України триває військова агресія з боку російської федерації, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил. Варто врахувати, що процес екстрадиції нині дуже складний процес. Впливає на це, зокрема, широкомасштабна війна проти України, тому іноземні суди зараз часто відмовляють Україні в питаннях екстрадиції. Зазначена обставина не виключає можливості у підозрюваного здійснити спробу перетину межі військового зіткнення та залишитися на окупованій території України, що фактично виключить можливість його розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності або взагалі наддасть йому можливість залишити окуповану територію України та виїхати до російської федерації. ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування. За цих обставин ризик впливу на свідків є не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Так, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із перебуванням у місцях несвободи, тобто перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом за місцем фактичного місця проживання, з урахуванням наявності вищезазначених ризиків, не стане на перешкоді до вчинення підозрюваним дій, які будуть сприяти уникненню від відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Поряд з цим, застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука неможливо, у зв`язку із не встановленням осіб, які заслуговують на особливу довіру та яким можливо передати на поруки підозрюваного, а застування особистого зобов`язання з вищезазначених підстав не забезпечить дієвого контролю за підозрюваним

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просив застосувати до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком строком на 60 днів без внесення застави. Також прокурор зазначив щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовуючи доводами, які зазначені у клопотанні та існування ризиків, які надають підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що він будучи мобілізованим отримав контузію та мав сильні головні болі. В подальшому мав страх, що його відправлять у бойову військову частину. Весь час він проживав у Київській області разом із співмешканкою, яка знаходиться на 9 місяці вагітності. Отже просив застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід, так як він бажає продовжувати службу в ЗСУ.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати до його підзахисного цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження доходить до таких висновків.

Слідчим суддею з`ясовано, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 27.09.2024 складено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, копію якої було вручено матері останнього ОСОБА_10 . Також ОСОБА_6 15 січня 2025 о 07 годині 20 хвилин був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, як підозрювана особа у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджено протоколом затримання особи від 15.01.2025.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному та захиснику своєчасно, що в судовому засіданні ними було підтверджено.

Слідчий суддя в судовому засіданні дослідив матеріали, зібрані у вказаному кримінальному провадженні, а саме: витяг з ЄРДР від 13.11.2023, рапорт, справу щодо службового розслідування за фактом неприбуття до лікувального закладу, протоколи допиту свідків від 21.03.2024 та 19.09.2024, повідомлення про підозру від 27.09.2024, довідку-характеристику від 19.09.2024, а також довідку про склад сім`ї.

Отже слідчий суддя враховуючи досліджені докази в сукупності, доходить до висновку, що підозра ОСОБА_6 за ч.5 ст.407 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде запобігати ризикам переховування від суду, незаконного впливу на свідків по даному кримінальному провадженню та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Оскільки в Україні на час розгляду клопотання діє воєнний стан, суд позбавлений можливості застосувати інший запобіжний захід.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги також і стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого у матеріалах провадження відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про його особу, сімейний стан, соціальні зв`язки, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на підстави його застосування підлягає продовженню на 46 днів в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, суд не обирає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 31, 34, 128, 176, 177, 178, 183, 194, 197, 201, 205, 369-372, 384 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Липняжка, Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 46 (сорок шість) днів без визначення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з часу затримання з 07 години 20 хвилин 15.01.2025 року до 01 березня 2025 року включно.

Термін дії ухвали визначити до 01 березня 2025 року включно.

Копії даної ухвали надати учасникам судового розгляду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1