Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду подання Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Подільський РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2024 року від відбування покарання згідно п.13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Представник Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, засуджений в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

У зв`язку з чим, відповідно до ст. 539 КПК України, суд уважає можливим розглянути подання органу пробації за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право приймати рішення про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з положеннями зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 складає 2684,10 грн.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2024 року за вчинення крадіжки на суму 1530,08 грн, що станом на день вчинення правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 2684,10 грн.).

Таким чином, діяння, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2024 року наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням.

Положенням ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За вказаних обставин, суд ввважає можливим подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_4 задовольнити, а засудженого слід звільнити від призначеного Оболонським районним судом м.Києва вироком від 23.04.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, тобто у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2024 року звільнити від призначеного йому покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням карності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1