Справа № 344/5016/25
Провадження № 1-кс/344/2409/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000097, внесеного 23.01.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000097 від 23.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у січні 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 звернувся до свого товариша ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 із проханням знайти особу, яка за грошову винагороду у сумі 2000 доларів США спричинить тяжкі тілесні ушкодження його дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_3 .

Неприязні відносини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 склалися у зв`язку із підозрами ОСОБА_6 про те, що його дружина зраджує йому та витратила усі грошві кошти зароблені ним під час проходження служби у Збройних силах України та виконанні бойових завдань на сході України.

ОСОБА_4 , за дорученням ОСОБА_6 , здійснював пошуки особи, із числа раніше судимих, яка зможе умисно спричинити тяжкі тілесні ушкодження його дружині ОСОБА_7 за грошову винагороду у сумі 2000 доларів США.

В подальшому, 19.01.2025 ОСОБА_4 зустрівся із знайомим ОСОБА_8 на Привокзальній площі в м. Івано-Франківську, та знаючи, що останній раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів, запропонував йому спричинити тілесні ушкодження іншій людині за грошову винагороду в сумі 2000 доларів США.

ОСОБА_8 погодився на таку пропозицію, так як перебував у скрутному фінансовому становищі.

22 січня 2025 року в обідню пору доби, ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по вул. Тролейбусній в м. Івано-Франківську. Під час спілкування ОСОБА_6 вказав ОСОБА_8 , що потрібно виколоти очі та вбити його дружину ОСОБА_7 .

Також, ОСОБА_6 показував фото дружини у соцмережі «Фейсбук» та вказував на те, що вона наркозалежна та цю обставину можна використати для позбавлення життя людини.

За умовами узгодженого плану під час розмови між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , останній, як виконавець повинен здійснити ОСОБА_7 ін`єкцію наркотичних засобів, спрямованої на заподіяння смерті особи.

Крім того, було обумовлено, що 28.01.2025 о 10 год ОСОБА_7 буде приймати участь у судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення в Івано-Франківському міському суді за її заявою про вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 , який також буде учасником процесу.

Після того, як ОСОБА_7 вийде із приміщення суду ОСОБА_4 вкаже ОСОБА_8 на особу, якій необхідно буде спричинити ін`єкцію наркотичних засобів, спрямованої на позбавлення життя.

27 січня 2025 року, відбулася чергова зустріч між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 в м. Івано-Франківську на Привокзальній площі.

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 , а той у свою чергу передав ОСОБА_8 грошові кошти, спрямовані для придбання засобів конспірації, одягу, мобільного телефону, знаряддя та інших засобів для вчинення кримінального правопорушення в сумі 3400 грн.

Також в ході розмови було уточнено час та місце, де має перебувати потерпіла, а також узгоджено, про те що ОСОБА_4 чітко вкаже на неї, після того як її побачить. Також повторно було обумовлено дії ОСОБА_8 , а саме введення ОСОБА_7 смертельної дози наркотичного засобу.

28 січня 2025 року, близько 9 год 00 хв ОСОБА_4 , забрав з обумовленого місця ОСОБА_8 , та перемістився на вул. Грюнвальдська, у м. Івано-Франківськ, де спільно із останнім розпочав очікував появи ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 у свою чергу, знаходився у приміщенні Івано-Франківського міського суду, де відбувалося засідання та де він був учасником процесу спільно із ОСОБА_7 .

В подальшому за інформуванням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підтвердив ОСОБА_8 про те, що потерпіла вийшла з приміщення суду та вказав на ОСОБА_7 , надавши кінцеві настанови у деталях вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вчинили усі дії спрямовані на вчинення замовлення умисного вбивства ОСОБА_7 групою осіб, та були переконаний у подальшій реалізації свого злочинного умислу.

Окрім того, 28 січня 2025 року у період часу з 16 год. 25 хв. по 19 год. 51 хв. в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 у приміщенні гаражу, що перебуває у користуванні ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено тканинний мішечок світлого кольору у якому знаходились предмети трубчастої форми світло-коричневого кольору, які за зовнішніми ознаками схожі на метальну вибухову речовину, а також полімерний пакет білого кольору в якому знаходились гранули циліндричної форми, світло-коричневого відтінку, які за зовнішніми ознаками схожі на артилерійський порох.

Вилучені предмети є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним) двохосновним порохом з дифеніламінм (стабілізатор нітроцелюлозих порохів) і є придатним до вибухового перетворення.

28 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_4 українця, громадянина України, непрацюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а 27.02.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в закінченому замаху на вчинення умисного вбивства на замовлення, за попередньою змовою групою осіб та у придбанні та зберіганні вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

30 січня 2025 року Івано-Франківським міським судом відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 28 березня 2025 року.

Причетність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків та іншими доказами, у їх сукупності.

28 березня 2025 року закінчується строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки необхідно виконати ще ряд процесуальних та слідчих дій: провести амбулаторні судово-психіатричні експертизи підозрюваних, які згідно черговості установи заплановані на другу половину квітня 2025 року, завершити проведення призначених судових експертиз, а саме: судово-хімічних та судово-балістичних, здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, а саме роздруківок телефонних з`єднань операторів мобільного зв`язку України, провести ряд допитів осіб у якості свідків, згідно проведених оглядів мобільних телефонів підозрюваних, а також завершити розтаємнення матеріалів, які стали підставами для проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за вчинення одного із них довічне позбавлення волі.

На цей час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою немає, раніше встановлені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Зокрема відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з наведеним, застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому наявні достатні підстави вважати, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування підозрюваного, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним інших кримінальних правопорушень та переховування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати альтернативний запобіжний захід такий як цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. .

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 28 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_4 українця, громадянина України, непрацюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а 27.02.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в закінченому замаху на вчинення умисного вбивства на замовлення, за попередньою змовою групою осіб та у придбанні та зберіганні вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

30 січня 2025 року Івано-Франківським міським судом відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 28 березня 2025 року.

25.03.2025 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областіпродовжено строк досудового розслідування до 28.05.2025 включно.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених за ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 ч. 1 ст. 309 КК України.

В той же час 28.03.2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Злочини у яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжкими, максимальне покарання за вчинення одного із них довічне позбавлення волі

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 23.05.2025 року (в межах строку досудового розслідування) без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 23 травня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1