Справа № 203/7799/24
Провадження № 1-кс/0203/1142/2025
УХВАЛА

13 березня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 18 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001440 за ч. 4 ст. 408 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Винниці, громадянину України, із середньо-спеціальною освітою за фахом «будівництво та архітектура», який не одружений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія 4 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдата, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2025 року прокурор клопочить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України строком на 60 днів ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Дане клопотання, яке за формою та змістом відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, обґрунтоване тим, що на розгляді Васильківського районного суду Дніпропетровської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001440 від 18 травня 2024 року (справа № 172/368/25) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Так, під час підготовчого судового засідання у справі № 172/368/25, яке відбулось 13 березня 2025 року у Васильківському районному суді Дніпропетровської області, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про здійснення провадження щодо нього в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох суддів, у зв`язку із чим справу передано до канцелярії суду для здійснення розподілу. Натомість обставини, які слугували підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали, зокрема, ризики за п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовуючи, на думку сторони обвинувачення, подальше тримання підозрюваного під вартою задля виконання завдання охорони прав та інтересів суспільства.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, 20 грудня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, що він, будучи військовослужбовцем військової службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія 4 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдата, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 16 лютого 2024 року, не одержавши дозволу ввідповідних командирів або начальників, з метою тимчасово ухилитись від військової служби в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконання обов`язків служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та незаконно відсутній на військовій службі до моменту його затримання 14 січня 2025 року, що органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками ч. 5 ст. 407 КК України.

24 грудня 2024 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування, а також тим, що його місцезнаходження невідоме, ОСОБА_4 постановою слідчого оголошувався в розшук та досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зупинялося.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2024 року надавався дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до слідчого судді протягом 36 годин з часу затримання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та 14 січня 2025 року о 16:40 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 191 КПК України на підставі зазначеної ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2025 року з визначенням застави у розмірі 242 240 грн., з підстав наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що вмотивовано неможливістю запобігти таким ризикам більш м`якими заходами.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та цього ж дня ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та обвинувальний акт скеровано до Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року (справа № 172/368/25) призначене підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001440 від 18 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, на 15:00 год. 12 березня 2025 року.

Так, 12 березня 2025 року в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про колегіальний розгляд справи, у зв`язку з чим справу передано до канцелярії суду для здійснення розподілу, натомість у зв`язку із відсутністю у зазначеному суді кількості суддів для утворення колегії, Васильківським районним судом Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду направлено матеріали кримінального провадження №0001440 за обвинуваченням ОСОБА_4 для визначення підсудності.

Згідно вимог ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до частини 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку запобіжного заходу (строку тримання під вартою), якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно, враховуючи вказані норми закону, слідчий суддя при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання його продовження, і, з огляду на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не стосувалися зміни кваліфікації діянь, а полягали в уточненні фактичних обставин, предметом доказування у такому випадку, є наявність встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали .

Вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наразі не зменшився та припинив існувати раніше заявлений ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах висунутого обвинувачення є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами способу вчинення інкримінованого злочину, а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, а також враховуючи, що через не встановлене місцезнаходження ОСОБА_4 останній постановою слідчого оголошувався в розшук, з огляду на те, що останній тривалий час вживав заходи перестороги, може певним чином збільшувати ризик переховування з переходом лінії фронту.

Так само слідчий суддя вважає, що наразі не зменшився та не перестав існувати ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки у разі повернення ОСОБА_4 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які проходять з підозрюваним службу в одній військовій частині, спонукати співслужбовців та/або службових осіб військової частини НОМЕР_1 до надання завідомо неправдивих показів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя вважає, що наразі не зменшився та не перестав існувати ризик за п. 5 ч. 1 ст. 177 України, з огляду на те, що тривалий час жодних намірів для повернення у розташування військової частини підозрюваний не вживав та як військовослужбовець військової служби за мобілізацією може самовільно покинути військову частину або місце служби, вчинити дезертирство та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

При визначенні строку тримання під вартою слід врахувати положення ч. 4 ст. 176 КПК України, згідно яких запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею. Таким чином, слідчий суддя після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001440 має повноваження вирішувати питання щодо запобіжного заходу лише до проведення підготовчого засідання у відповідному кримінальному провадженні. Водночас, в будь-якому разі такий строк не може перевищувати двох місяців (якщо з будь-яких причини підготовче засідання в цей строк не відбудеться), з огляду на приписи ч. 7 ст. 194 КПК України.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості і характер висунутого обвинувачення, яке допускає тримання під вартою згідно ч. 4 ст. 183 КПК України з визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення з урахуванням §§ 54, 64 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2007 у справі «Попков проти Росії» (заява № 32327/06), тим не менше, переконливо продемонстрована наявність факторів обґрунтованості обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину проти власності, вчинене ОСОБА_4 виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, переважаючи над правилом поваги його особистої свободи, а зміна запобіжного заходу на інший менш суворий нічим не виправдана, і з метою запобігання відповідно до ст. 177 КПК України раніше встановленим процесуальним ризикам втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень, впливу на свідків, згідно ч. 6 ст. 199 цього Кодексу належить постановити цю ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 із раніше визначеним розміром застави в розмірі 121 120 грн. на 60 днів до проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0001440, але не довше ніж на 60 днів, тобто не довше 11 травня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 197, 199, 309-310, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 18 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001440 за ч. 4 ст. 408 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, строк тримання під вартою до проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0001440, але не довше ніж на 60 днів, тобто не довше 11 травня 2025 року, з раніше визначеною за ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року заставою в розмірі 121 120 грн., з утриманням в умовах гауптвахти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам провадження о 17:25 год. 18 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1