ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1082/25 Справа № 215/2396/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року якою у задоволенні подання Тернівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 відмовлено, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року відмовлено у задоволенні подання Тернівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 .

На зазначене рішення суду прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання органу пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що питання про скасування звільнення з випробуванням судом не розглядалось, мотиви суду першої інстанції щодо негативної характеристики, що унеможливлює звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є необґрунтованими. Під час судового засідання, характеристика ОСОБА_7 не досліджувалась, а тому посилання суду на неї є неможливим.

Звертає увагу, що системним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок, при цьому встановлено, що ОСОБА_7 вчинив два правопорушення, а отже відсутній факт систематичного вчинення, що є необхідною умовою при зверненні до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наголошує, що в судовому засіданні встановлено факт оголошення ОСОБА_7 в розшук, однак посилання на це судом, як на ознаку ухилення від виконання встановлених судом обов`язків є необґрунтованим, оскільки причини неявки засудженого невідомі та факт злісного ухилення від виконання вироку не доведений.

Стверджує, що відсутні достатні підстави, як для ініціювання питання про скасування звільнення з випробуванням, так і для продовження виконання вироку суду органом пробації, в наслідок закінчення встановленого судом випробувального строку.

Звертає увагу, що під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 не з`являвся до органу пробації, з підстав, що належно не був ознайомлений з обов`язками засудженого, порядком та умовами відбування покарання, порядком виконання обов`язків, тому відсутні підстави вважати про наявність умислу про ухилення виконання вироку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону, місцевим судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості укладену 21 лютого 2023 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік. На підставі вимог ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після закінчення вказаного іспитового строку Тернівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся із поданням про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції мотивував своє рішення про відмову в задоволенні подання органу пробації тим, що засуджений ОСОБА_7 за час перебування на обліку характеризується негативно, притягався до адміністративної відповідальності, змінив своє місце проживання та ухилився від виконання встановлених судом обов`язків, на цей час його оголошеного в розшук. Водночас, питання про скасування звільнення з випробуванням щодо ОСОБА_7 судом не розглядалось.

Місцевий суд зазначив, що враховуючи обов`язковість судового рішення і факт невиконання засудженим обов`язків за вироком суду, передбачені законом підстави для звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого судом від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Умовами, за яких випробування буде вважатися успішним є: невчинення засудженим нового кримінального правопорушення протягом визначеного судом іспитового строку; виконання протягом цього ж строку покладених на нього обов`язків; невчинення засудженим систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Дотримання зазначених умов свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. ст. 71, 72 КК України.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Отже, законом передбачено або звільнення від відбування призначеного покарання засудженому по закінченню іспитового строку, або направлення його для відбування покарання, у зв`язку із не виконанням ним обов`язків покладених судом або за вчинення злочину.

Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності не можна вважати порушенням умов іспитового строку, оскільки такі порушення ОСОБА_7 не є систематичними.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що вирок щодо ОСОБА_7 , ухвалений на підставі угоди та останній був беззаперечно обізнаний про вид та розмір призначеного йому покарання, погодився із необхідністю виконувати відповідні обов`язки, шляхом укладення угоди, отже розумів, що на нього покладений певний вид обов`язків, який він повинен виконувати. Однак, ОСОБА_7 не здійснив жодних дій, щоб з`явитись до орану пробації, навпаки перешкоджає належному його повідомленню, шляхом зміни адреси мешкання та не повідомлення про це органу пробації. Отже, на даний час, без з`ясування додаткових даних, щодо наявності або відсутності поважних причин нез`явлення ОСОБА_7 до органу пробації, не можна стверджувати як про виконання покладених обов`язків на засудженого та сплив іспитового строку, так і про невиконання покладених на засудженого обов`язків, а тому рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку, є передчасним.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Колегія суддів зазначає, що саме на орган пробації покладено обов`язок нагляду за особами звільненими від відбування покарання з випробуванням, однак в даному випадку, не можна стверджувати про належне виконання або невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків за вироком суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що твердження прокурора щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку на даному етапі є передчасними, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть свідчити, що ОСОБА_7 не порушив покладені на нього обов`язки, в той же час відсутні відомості про таке порушення. А тому, на даний час, без встановлення додаткових даних, неможливо вирішити питання ні щодо звільнення від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку, ні щодо направлення засудженого для відбування покарання, у зв`язку із не виконанням ним обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів доходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 316, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року якою відмовлено у задоволенні подання Тернівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді