Справа № 755/2821/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5972/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 15.03.2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.307 ч.2 КК України і призначено йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На зазначений вирок захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.03.2024 року вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15.03.2023 щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2024 року скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 19.03.2024 року щодо ОСОБА_7 , призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 28 грудня 2024 року включно.

До початку апеляційного розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на 60 днів, з огляду на закінчення строку дії попереднього запобіжного заходу виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній визнаний винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та засуджений вироком суду до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене з метою збуту наркотичних засобів на території навчально-виховного комплексу, а тому обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню. Зазначає, що ризик переховування від суду також було встановлено постановою Верховного суду від 30.10.2024. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши прокурора, який підтримала клопотання, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню,виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Як випливає із змісту постанови суду касаційної інстанції від 30.10.2024 року після скасування попереднього рішення суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції Верховний Суд обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з мотивів попередження ризику його переховування від суду.

Оскільки апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не розпочався, то відсутні підстави вважати, що на даний час заявлені ризики зменшилися.

Враховуючи, що вироком суду першої інстанції, який є предметом апеляційного перегляду, ОСОБА_7 визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для продовження раніше обраного йому Верховним судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним та не зменшився і лише його подальше тримання під вартою може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Проте, всупереч доводам клопотання прокурора, колегія суддів вважає доцільним продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 401,419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя