Справа № 635/ 8747 /23
н.п. 1-кп/644/ 394 /25
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000167 від 11.11.2022 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Груня Коренівського району Курської області Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Розлива Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 11.11.2022 року відносно: ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 12 березня 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 та захисниками обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заявлені відводи прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявлений відвід мотивує тим, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 , з огляду на порушення ним презумпції невинуватості, права на захист, фабрикуванням та створенням штучних доказів по кримінальному провадженню, суміщенням функцій прокурора та слідчого в одній особі, так як майже всі слідчі дії проводилися та процесуальні рішення приймалися майже у 90 % ним особисто. Всі докази сфальсифіковані прокурором з метою створення обвинувального ухилу у кримінальному провадженні, створення в подальшому хибного уявлення суду про доведеність вини ОСОБА_5 .

Стороною захисту за даними фактами подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень до ТУ ДБР у м. Полтаві.

07.12.2023за вищевикладеними фактами Другим слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003125 за ч. І ст.366 КК України.

Згідно із інформацією, наданою Харківською обласною прокуратурою, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває. Харківською обласною прокуратурою, з метою активізації досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, надані ґрунтовні письмові вказівки.

Крім того, стосовно прокурора ОСОБА_3 , ще 16.01.2024 за вищевказаними фактами подано заяву до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

27.03.2024ОСОБА_3 , відчуваючи особисту образу та переслідуючи мету помсти за подання стороною захисту вищевказаних скарг та заяв, в день проведення судового засідання колегією суддів Харківського районного суду з розгляду обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, подав клопотання про звернення застави в дохід держави та застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ґрунтується на завідомо неправдивих відомостях.

Крім того, прокурор навіть не приховує мотивів таких дій, відкрито заявляє ОСОБА_5 та захисникам, що таке клопотання було подано ним з мотивів помсти за оскарження його дій.

Але на цьому ОСОБА_3 не зупинився. 07.05.2024 ОСОБА_5 викликали працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 для мобілізації останнього, пояснивши, що ним дуже цікавиться працівник прокуратури ОСОБА_3 . Після з`ясування деталей кримінального переслідування ОСОБА_5 , мобілізовувати останнього не стали. Разом із тим, прокурор ОСОБА_3 , зателефонував ОСОБА_5 11.06.2024, був обізнаний про виклик ОСОБА_5 до ТЦК та дуже здивувався тому факту, що ОСОБА_5 перебуває на робочому місці.

ОСОБА_3 , з мотивів особистою помсти, продовжує висловлювати погрози зміною запобіжного заходу обвинуваченим і на даний час.

Дії ОСОБА_3 перетворились на справжнє переслідування обвинуваченого ОСОБА_5 , що є вочевидь протиправними та неприпустимими.

Адвокат ОСОБА_10 посилається на те, що зазначені факти свідчать про очевидну упередженість прокурора ОСОБА_3 , що виключає законність його участі у даному кримінальному провадженні.

Крім того, на теперішній час, прокурор ОСОБА_3 , майже кожного разу з`являючись у судові засідання демонструє явну неповагу до суду, як до початку судових засідань так і безпосередньо після них, висловлюючись нецензурною лайкою як тільки припиняється фіксація судового процесу та головуючий покидає залу суду. Такі дії ОСОБА_3 не тільки явно протирічать чинному законодавству України, а є такими, що ганьблять почесне звання працівника прокуратури.

У заяві про відвід поданій захисниками обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатами

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , окрім доводів зазначених адвокатом ОСОБА_6 у своїй заяві, також акцентовано увагу суду на те, що підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором, який фактично об`єднав в своїй особі повноваження слідчого та прокурора протирічать нормам КПК України та Конституції України. Оскільки, суд під час судового розгляду, серед іншого, перевіряє законність одержання під час досудового розслідування доказів, які надає суду прокурор. Сторона захисту вважає, що подібне змішування процесуальних функцій може суттєво вплинути на загальну справедливість судового розгляду, і тому суд не повинен його допускати до участі у судовому провадженні.

Особа, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, має право розраховувати на те, щоб прокурор, який обвинувачує її, не був упередженим. З точки зору неупередженого стороннього спостерігача, вищевказане змішування процесуальних функцій створює достатні, на думку сторони захисту, сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 за об`єктивним критерієм.

На підтвердження своїх доводів захисниками надані копії відповідних документів.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення відводу, вважає, що не допустив жодних порушень чи дій, які б вказували на його упередженість. Зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження діяв у межах своїх повноважень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Доказів його упередженості захисниками не надано.

Він розуміючи вагомість та відповідальність проведення слідчих дій у розумні строки, збирання доказів та подальшого обвинувачення у кримінальному провадженні щодо трьох особливо тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, будучи старшим групи прокурорів, здійснював заходи з планування проведення слідчих дій задля їх оперативного виконання та встановлення всіх об`єктивних обставин кримінального провадження та запобігання втрати важливих доказів, самостійно приймав участь у проведенні всіх слідчих (розшукових) та процесуальних діях. Проводив слідчі дії внаслідок завантаження слідчих, а також особисто приймав участь у всіх судових засіданнях по вказаному кримінальному провадженню, що відповідає рамкам, встановлених законом, повноважень.

Обвинувачені підтримали заявлені захисниками відводи, вважають, що прокурор під час досудового розслідування допустив суттєві порушення норм Кримінального процесуального кодексу України, що свідчить про особисту заінтересованість у вирішенні кримінального провадження, а отже вказує на наявність сумнівів у його неупередженості.

Представник потерпілого заперечила щодо задоволення заявленого відводу.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали заяв, приходить до наступних висновків.

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, серед іншого, ч. 1 ст. 77 КПК України передбачає, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ч. 5 ст. 80 КПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 81 КПК України усі інші відводи (окрім як відвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, або ж відвід одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально) під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, ніж судді, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у визначеній процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання ним своїх конституційних функцій, передбачених ст. 131-1 Конституції України, та виконання повноважень на досудовому розслідуванні, під час судового провадження (ст. 36 КПК України), для здійснення завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України, забезпечення законності згідно ст. 9 КПК України.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цієї обставини в кожному конкретному випадку.

Суть доводів сторони захисту щодо упередженості прокурора у кримінальному провадженні зводиться до порушення останнім презумпції невинуватості, права на захист. А також у тому, що він є особою, яка у кримінальному провадженні здійснила майже усі слідчі/ розшукові дії та прийняла процесуальні рішення, а зараз підтримує державне обвинувачення в суді.

Отже, суд має встановити, чи рішення та дії прокурора ОСОБА_3 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні містять ознаки того, що вони здійснювалися з очевидно обвинувальним ухилом, у зв`язку з особистою зацікавленістю прокурора в його результатах або упереджено.

Розглядаючи наведені стороною захисту підстави для відводу, суд бере до уваги два критерії упередженості - суб`єктивний та об`єктивний. Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності, упередження, зацікавленості. Об`єктивний критерій визначається достатніми гарантіями для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість прокурора, що може бути перевірена.

Суд безумовно погоджується з тим, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою, однак зауважує, що на даному етапі кримінального провадження, коли обвинувальний акт направлено до суду, видається логічною позиція прокурора про те, що він зробив свій висновок за результатами його власної оцінки доказів, зібраних під час досудового розслідування, та власного переконання, що є частиною повноважень прокурора, передбачених КПК, зокрема ст.ст.36, 94 КПК України.

Так, ч.1 ст.36 КПК України наділяє прокурора самостійністю у його процесуальній діяльності, у ст.94 КПК України прокурор згадується як суб`єкт, що оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Далі, після надходження обвинувального акту до суду, оцінку сукупності зібраних доказів має зробити суд за результатами їх дослідження у судовому засіданні у змагальному судовому процесі, керуючись вимогами ст.94 КПК України.

Отже, наявність сформованої позиції прокурора на підставі його власної оцінки зібраних доказів узгоджується з нормами КПК України.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. У змагальному типі кримінального процесу, який задекларований в актуальних умовах правового регулювання, однією із засад є змагальність сторін (за виключенням доведення винуватості особи у вчиненні злочину). Змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

З приводу порушень, допущених з боку прокурора на стадії досудового розслідування, на які посилається сторона захисту, а саме фальсифікації та штучного створення доказів, суд зазначає, що у підготовчому судовому засіданні, виходячи із завдань, сформульованих ст. ст. 314, 315 КПК України, позбавлений можливості надавати оцінку правомірності процесуальних дій сторони обвинувачення на стадії досудового розслідування, або ж прийнятих нею процесуальних рішень.

Проте суд зауважує, що можливі істотні порушення з боку прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження, про які зазначає сторона захисту, можуть мати негативні наслідки для сторони обвинувачення як за результатами підготовчого судового засідання, так і за результатами судового розгляду, зокрема, у вигляді закриття кримінального провадження, визнання доказів недопустимими, ухвалення виправдувального вироку тощо.

Недотримання прокурором порядку в залі судового засідання також не є підставою для відводу, а може мати лише наслідки, передбачені ч. 2, 4 ст. 330 КПК України.

Разом з цим , судом під час розгляду питання щодо відводу прокурору ОСОБА_3 , встановлено, що ним по даному кримінальному провадженню особисто проведені майже всі слідчі дії та прийняті процесуальні рішення.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

За таких обставин, підтримання державного обвинувачення прокурором ОСОБА_3 і під час судового провадження, при наявності також і таких опосередкованих факторів, як наявність кримінального провадження ініційованого стороною захисту та подання на нього скарги до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, є підставами які спроможні створити окрім учасників судового провадження і у стороннього спостерігача реальну уяву в його необ`єктивності. Зазначене вище, у разі не усунення прокурора ОСОБА_3 від участі у даному кримінальному провадженні, може викликати сумніви в учасників судового провадження і у неупередженості або заінтересованості суду, що зашкодить досягненню цілей, передбачених ст. 2 КПК України.

На підставі наведеного вище, проаналізувавши усі аргументи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що заяви сторони захисту про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у даному кримінальному провадженні підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 77, 80, 81, 314, 372, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяви захисника адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючих в інтересах

обвинуваченого - ОСОБА_7 про відвід прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні за № 0000167 від 11.11.2022 року відносно: ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368 КК України задовольнити.

Відвести прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні за № 0000167 від 11.11.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали направити учасникам провадження для відома та керівнику Харківської окружної прокуратури Харківської області для визначення старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Повний текст ухвали складено: 13.03.2025.

Суддя: ОСОБА_1