ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000836 від 13.07.2022 відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березино, Тарутинського (Болградського) району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 кл.), не одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час відбуваючого покарання у виді позбавлення волі в умовах Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72», раніше судимого, а саме :

- 17.10.2019 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 14.01.2020 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- 08.04.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 20.11.2019 року ОСОБА_5 був поміщений до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» (м. Одеса, Хаджибейський район), як слідчо заарештований та перебував в одному камерному приміщенні спільно з Особою 1 та Особою 2, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

В 2022 році, точний час не встановлено, у ОСОБА_5 виник умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману. З цією метою, ОСОБА_5 , Особа 1 та Особа 2 налагодили механізм заволодіння грошовими коштами громадян шахрайським шляхом, який полягав у наступному.

ОСОБА_5 , в період з 2022 року, точний час та дата не встановлені, з метою залучення потенційних потерпілих, публікував у соціальні мережі оголошення, в яких зазначалась інформація про надання послуг, а саме: пасажирські перевезення та допомога при перетині державного кордону України з відповідними документами. При цьому в публікаціях ОСОБА_5 вказував номери телефонів для зв`язку, якими користувались Особа 1, Особа 2 та він особисто.

У подальшому, на наступному етапі, коли особи дзвонили стосовно вищевказаних оголошень, визначався виконавець, якому належало налагодити безпосередній контакт з потерпілим та ввести останнього в оману. В залежності від обставин, таку роль ОСОБА_5 , виконував самостійно або доручав її виконання Особі 1 чи Особі 2.

В ході спілкування з потерпілими, співучасники, видаючи себе за робітників компанії з пасажирських перевезень, не маючи намір надавати будь-які послуги з перевезення, повідомляли потерпілим про необхідність передачі їм грошових коштів у сумі від 9 тисяч до 11 тисяч гривень, іноді менше (розрахунок мав здійснюватися шляхом переказу за реквізитами відповідної банківської картки - АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 ), задля розрахунку за надання послуг з перевезення за межі державного кордону України з наданням потерпілим відповідних документів, які б надавали змогу останнім безперешкодно перетнути кордон в умовах воєнного стану.

При цьому, для надання своєму обману вигляду правдивості, ОСОБА_5 , залучив свого знайомого Особу 3, який не знав про спільний злочинний умисел ОСОБА_5 , Особа 1 та Особа 2 щодо незаконного збагачення, шляхом обману, та, Особа 3, за допомогою власної комп`ютерної техніки виробляв фіктивні довідки про те, що відповідні особи, які зверталися до ОСОБА_5 за послугами з перетину державного кордону, є непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку та не підлягають призову на військову службу по мобілізації, з печатками та підписами керівників районних РВК, що надавало б можливість особам, що зверталися для перевезень та які є особами призивного віку, начебто, безперешкодно покинути межі України.

Так, 03 серпня 2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , шукав у соціальних мережах інформацію стосовно швидкого перетину державного кордону України та побачив у соціальній мережі «Facebook», на сторінці «Перевозки» оголошення «Выезд мужчин в Европу 18-60 официально делаем документы цена 7000 гривень. Есть предоплата за документ т. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , viber НОМЕР_2 ». В подальшому, 04.08.2022 року ОСОБА_6 , з метою отримання документів для перетину державного кордону України зателефонував на номер НОМЕР_2 та слухавку підняв ОСОБА_5 , який представився на ім`я ОСОБА_7 , який діючи умисно, повторно, діючи за попередньою змовою з Особа 1 та Особа 2, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повідомив, що може допомогти в отриманні довідки військово-лікарської комісії про те, що ОСОБА_6 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та не підлягає призову на військову службу по мобілізації. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що дана довідка коштує 11000 гривень, та, насамперед, необхідно надати завдаток у розмірі 3500 гривень з розрахунком через банківську карту « НОМЕР_1 ». Однак ОСОБА_6 , повідомив що на теперішній час в нього є лише 1000 гривень. ОСОБА_5 запропонував, щоб ОСОБА_6 , перерахував грошові кошти у розмірі 1000 гривень, а всю залишену суму пізніше, на що ОСОБА_6 погодився та переказав 1000 гривень на вищевказану банківську карту.

В подальшому, 07.08.2022 ОСОБА_6 намагався зателефонувати на номер телефону НОМЕР_2 , однак абонентський номер не відповідав.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з Особою 1 та Особою 2, шляхом обману, заволодів коштами ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Крім того, 27 вересня 2022 року, приблизно об 17 годині 08 хвилин, ОСОБА_8 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зателефонував за номером, який був вказаний в оголошені у соціальній мережі «Facebook», на сторінці «Пасажирські перевезення», де було вказано номер телефону НОМЕР_3 , в ході досудового розслідування встановлено, що абонентський номер використовувала Особа 1 з метою отримання документів для перетину державного кордону України.

Під час розмови Особа 1, яка переслідуючи спільний з ОСОБА_5 та Особою 2 злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), який діяв за одним єдиним планом та вказівками ОСОБА_5 , представився на ім`я ОСОБА_9 , та повідомив, що може допомогти в отриманні довідки військово-лікарської комісії про те, що особа є непридатною до військової служби з виключенням військового обліку та не підлягає призову на військову службу по мобілізації, однак дана довідка коштує 11500 гривень та для початку необхідно надати завдаток у розмірі 3500 гривень. Розрахунок проводиться через банківську карту « НОМЕР_1 », що вищевказаною банківською карткою користується ОСОБА_5 . В той же день, ОСОБА_8 здійснив переказ грошових коштів у розмірі 3500 гривень через термінал на вищевказану банківську карту.

30.09.2022 року ОСОБА_8 , зателефонував, за вищевказаним номером, з метою дізнатись про довідку, на що Особа 1 сказала зателефонувати його напарнику за номером НОМЕР_2 , який використовував ОСОБА_5 та дізнатись в нього про готовність довідки.

Після чого, ОСОБА_5 , який представився на ім`я ОСОБА_7 та, продовжуючи злочинний умисел спільно із Особою 1 та Особою 2, в ході телефонної розмови із ОСОБА_8 повідомив про необхідність повної оплати, на що останній не погодився. Після чого, з`єднатися з абонентським номером ОСОБА_5 не вдалось за можливе.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з Особою 1 та Особою 2, шахрайськими діями, шляхом обману, заволодів коштами ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

Крім того, 06 жовтня 2022 року, приблизно об 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зателефонував за номером який був вказаний в оголошені у соціальній мережі «Facebook», на сторінці «Пасажирські перевезення», де було вказано номер телефону НОМЕР_4 , що абонентський номер використовувала Особа 2 з метою отримання документів для перетину державного кордону України.

Під час розмови Особа 2, яка переслідуючи спільно з ОСОБА_5 та Особою 2 злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), який діяв за одним єдиним планом та вказівками ОСОБА_5 представився на ім`я ОСОБА_11 , який повідомив, що може допомогти в отриманні довідки військово-лікарської комісії про те що, особа є непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, та не підлягає призову на військову службу по мобілізації, однак дана довідка коштує 9000 гривень та для початку необхідно надати завдаток у розмірі 3500 гривень. Розрахунок проводиться через банківську карту « НОМЕР_1 », що вищевказаною банківською карткою користується ОСОБА_5 . В той же день, ОСОБА_10 , переказав грошові кошти у розмірі 3500 гривень на вищевказану банківську карту за допомогою банківського терміналу.

08.10.2022 року ОСОБА_10 зателефонувала Особа 2 та повідомила, що надіслала у месенджер «Viber» копію довідки та, щоб отримати її оригінал необхідно заплатити повну суму. Однак, побачивши що в наданій довідці багато орфографічних помилок, ОСОБА_10 , відмовився від подальшої співпраці та попросив повернути гроші. На що Особа 2, діючи за вказівками ОСОБА_5 грошові кошти не повернула.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб разом з Особою 1 та Особою 2, шахрайськими діями, шляхом обману, заволодів коштами ОСОБА_10 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

Крім того, 15 жовтня 2022 року, приблизно о 12:05, ОСОБА_12 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зателефонував за номером який був вказаний в оголошені у соціальній мережі «Facebook», на сторінці «Пасажирські перевезення», де було вказано номер телефону НОМЕР_2 , що абонентський номер використовує ОСОБА_5 , з метою отримання документів для перетину державного кордону України.

Під час розмови ОСОБА_5 , який переслідуючи спільно з невстановленими особами злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, представився на ім`я ОСОБА_7 та повідомив, що може допомогти в отриманні довідки військово-лікарської комісії про те що, особа є непридатною до військової служби з виключенням військового обліку, та не підлягає призову на військову службу по мобілізації, однак дана довідка коштує 8000 гривень та для початку необхідно надати завдаток у розмірі 3500 гривень. Розрахунок проводиться через банківську карту « НОМЕР_1 », що банківською карткою користується ОСОБА_5 . В той же день, ОСОБА_12 , переказав грошові кошти у розмірі 3500 гривень на вищевказану банківську карту через банківський термінал.

17.10.2022 року ОСОБА_5 , відправив ОСОБА_12 у месенджер «Viber», копію довідки, та повідомив, щоб отримати її оригінал необхідно заплатити повну суму. Однак побачивши що в наданій довідці багато орфографічних помилок, ОСОБА_12 , відмовився від подальшої співпраці, та попросив повернути гроші, але грошові кошти не були повернуті.

Чим саме, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб разом з Особою 1 та Особою 2, шахрайськими діями, шляхом обману, заволодів коштами ОСОБА_12 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 3500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та надав аналогічні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті, а саме те, що він разом з ще двома особами, які також перебували на той час в умовах слідчого ізолятора, в період серпня-жовтня 2022 року, за попередньою змовою, шахрайськими діями, які полягали у публікації в соціальних мережах оголошення про надання послуг з пасажирських перевезень та допомоги при перетині державного кордону України з відповідними документами, шляхом обману отримували від потерпілих грошові кошти на банківську карту. Кваліфікацію своїх дій, суму завданого збитку не оскаржує. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнає повністю. У вчиненому розкаявся та просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак надав до канцелярії суду заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 без його участі. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та цивільного позову, та відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та цивільного позову.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме він, будучи раніше судимим за злочини проти власності, за викладених в обвинувальному акті обставин, за попередньою змовою групою осіб заволодів чужим майном шляхом обману.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, тому зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами; особу ОСОБА_5 , його вік (27 років); соціальне положення (неодружений, має дитину 2016 року народження, має зареєстроване та постійне місце проживання, працездатний); стан здоров`я (особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має); те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, повністю та беззаперечно визнає вину у вчиненому у даному провадженні, а також визнає позовні вимоги потерпілого.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності обставини кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується з думкою прокурора в судових дебатах та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Поряд з цим, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення у даному провадженні після постановлення, але до повного відбуття призначеного покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 року, яким останнього засудженого за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 року визначено, що строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 08 квітня 2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2020 року, тобто за період з 26.09.2019 року по 07.04.2021 року включно.

Станом на 18.12.2024 року невідбута частина основного покарання у виді позбавлення волі за вищевказаним вироком становить - 2 роки 9 місяців 8 днів.

На підставі викладеного, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_5 , за сукупністю вироків з дотриманням вимог ст. 71 КК України, за принципом часткового складання вироків.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2022 року, скасувати.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.

Щодо вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні суд прийшов до наступного.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у даному провадженні та просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню було подано до початку розгляду провадження, надійшов до суду разом з обвинувальним актом.

Судом встановлено, що шкода завдана потерпілому була заподіяна обвинуваченим, у зв`язку з чим цивільний позов заявлено виключно до останнього як до особи, що заподіяла її.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав в повному обсязі та беззаперечно.

Враховуючи, що визнання цивільного позову обвинуваченим не суперечить вимогам закону (ст. ст. 16, ч. 1 ст. 1166, ст. 1190, ч. 2 ст. 1192 ЦК України), керуючись ч. 4 ст.174 ЦПК України, суд доходить висновку, що цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану матеріальну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень п. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі у співвідношенні день за день, тому до строку відбування покарання ОСОБА_5 повинен бути зарахований строк його попереднього ув`язнення з дати взяття під варту до дати набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України (справа 521/840/20, Провадження 1-кп/521/510/21), та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту оголошення вироку по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у даному провадженні на суму 1000 гривень - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдану матеріальну шкоду у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2022 року - скасувати.

Речові докази, відповідно до постанов слідчого від 22.04.2023 року, а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , який 20.10.2022 року було вилучено у камерному приміщенні ДУ «Одеський слідчий ізолятор», де перебував ОСОБА_5 (який зберігається в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007590) - на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави;

- банківську карту «Приват банк» № НОМЕР_7 ; банківську карту «Приват банк» № НОМЕР_8 ; банківську карту «Monobank» № НОМЕР_9 ; банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_1 ; банківську карту «Monobank» № НОМЕР_10 ; анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «monobank», на ім?я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; сім-карту «Київстар» з ідентифікуючим номером НОМЕР_11 ; сім-карту «Бинанс» з ідентифікуючим номером НОМЕР_12 24 d # *; сім-карта «Tele 2» з ідентифікуючим номером НОМЕР_13 ; сім-карту «Лайфселл» з ідентифікуючим номером НОМЕР_14 ; сім-карту «Водафон» з ідентифікуючим номером НОМЕР_15 ; сім-карту «Водафон» з ідентифікуючим номером НОМЕР_16 ; сім-карта «МТС» з ідентифікуючим номером НОМЕР_17 ; картку «Київстар» з номером НОМЕР_18 ; картку «Водафон» з номером НОМЕР_19 ; карту «Лайфселл» з номером НОМЕР_20 (які зберігаються в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007603) - знишити;

- мобільний телефон марки «Redmi», темно-синього кольору, модель: М1901 F7G, IMEI l: НОМЕР_21 ; IMEI 2: НОМЕР_22 , з номером сім-карти НОМЕР_23 ; мобільний телефон чорного кольору марки «SАMSUNG» (які зберігаються в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007603) - повернути власникам за належністю або уповноваженим ними особам;

- банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_24 ; банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_25 ; банківську картку «Приват банк» НОМЕР_26 ; банківську картку «УкрСибБанк» № НОМЕР_27 ; банківську картку «Альфа банк» № НОМЕР_28 (які зберігаються в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007602) - знищити;

- мобільний телефон «Redmi 9c», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_29 , ІМЕІ 2: НОМЕР_30 , з сім картою «Київстар» всередині, номер НОМЕР_31 ; ноутбук фірми «Acer», чорного кольору, s/n: NXGY3EU01084804DE63400; snid:4 та зарядний пристрій від ноутбука «Acer», s/n: напис не розбірлива (які зберігаються в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007602) - повернути власникам за належністю або уповноваженим ними особам;

- блокнот чорного кольору з нотатками, зошит білого кольору з нотатками (який зберігається в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007600) - знищити;

- мобільний телефон «Honor» IMEI 1: НОМЕР_32 , IME12: НОМЕР_33 та мобільний телефон «ZTE» IMEI 1: НОМЕР_34 , IMEI2: НОМЕР_35 , які 09.11.2022 року було вилучено у камерному приміщенні ДУ «Одеський слідчий ізолятор», де перебував ОСОБА_5 (які зберігаються в камері речових доказів Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №007600) - на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1