Справа № 204/1861/24
Провадження № 1-кп/204/480/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань кримінальне провадження № 0001415 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2023, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньої освітою, учня ПТУ №11, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.12.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає виключне покарання, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може незаконно впливати на неповнолітніх та повнолітніх свідків та неповнолітнього потерпілого, які дають викривальні покази відносно останнього, враховуючи те, що більшість свідків є раніше знайомими обвинуваченому та останньому відомо про місце знаходження останніх, анкетні данні та контактні номери ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілого з метою примушування до надання тих чи інших показань є вагомим. Тобто, є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення шляхом їх залякування, умовляння. Сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, як-то: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, не здатні забезпечити запобігання вказаним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив суд змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби. В обґрунтування заявленого клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу захисник зазначив, що ОСОБА_6 був дитиною позбавленою батьківського піклування, сім`ї, яка б могла його утримувати не має, на роботу влаштуватися він не може, оскільки перебуває під цілодобовим домашнім арештом. Від покарання за попереднім вироком ОСОБА_6 звільнено, отже обвинувачений є раніше не судимою особою. Також захисник просив врахувати суд, що обвинувачений покладені на нього судом обов`язки не порушував, спілкування зі свідками та потерпілим не допускав.

Законний представник обвинуваченого вирішення клопотання прокурора залишила на розсуд суду.

Обвинувачений у судовому засіданні позицію захисника підтримав, зазначивши, що наразі йому матеріально допомагає ОСОБА_7 . Просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний період доби.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність судимостей у обвинуваченого та інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з поданого клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого, які на даний час не змінилися.

Судовий розгляд даного кримінального провадження триває, станом на день вирішення клопотання прокурора судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, тобто у суді на даний час не досліджено всіх обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2023 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 18.01.2025.

Оцінюючи наявність наведених прокурором ризиків, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду та можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінального провадження, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, є неповнолітнім, стійких соціальних зв`язків не має, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, отже наявні підстави вважати, що перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватими у вчиненні злочину обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду.

Також, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому, суд виходить з передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими і свідками у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Отже, ризик впливу на потерпілого і свідків існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та свідків.

Отже, ризики встановлені у даному кримінальному провадженні, які зумовлювали застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зменшились та своєї актуальності не втратили.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби, суд зазначає наступне.

Під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому незмінною залишається обставина відсутності у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не встановлено.

Посилання сторони захисту, як на підставу для зміни запобіжного заходу, наявність намірів влаштуватися на роботу, суд не приймає, оскільки вказані твердження сторони захисту є загальними, обвинуваченим не вказано, куди саме він має намір влаштуватися на роботу, з яким графіком, і який вплив матиме обраний ним вид діяльності на виконання процесуальних обов`язків, зокрема, явки за викликом до суду.

Також суд зазначає, що при оцінці підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт в певний період доби суд враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, але кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачуються має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо тверджень сторони захисту про виконання обвинуваченим ОСОБА_6 на даній стадії судового провадження покладених на нього процесуальних обов`язкі,в суд зазначає, що вказана обставина не є такою, яка вказує зменшення встановлених у кримінальному провадженні ризиків та у зв`язку з цим підставою для зміни запобіжного заходу, а є обов`язком обвинуваченого, а також свідчить про дієвість обраного запобіжного заходу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не в змозі забезпечити уникнення дійсних та існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 є достатніми для переконання, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, і які продовжують існувати, та будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку цілодобового домашнього арешту на 2 місяці, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.110, 181, 183, 331 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 16 березня 2025 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченому та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 16 березня 2025 року наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Дніпра, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- негайно прибувати до суду за першим викликом;

- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на нічний домашній арешт відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.01.2025.

Суддя ОСОБА_1