ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3477/24 Справа № 192/2671/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

З апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він не згоден з ухвалою суду та просить застосувати до нього ст.81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він має одне стягнення та два заохочення, також він має цивільну дружину, малолітню дитину, сестер та племінників.

Окрім того, він отримав спеціальність електрогазозварювальника та має досвід управління навантажувачем.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки він під час відбування покарання мав одне стягнення та має лише одне заохочення, крім того, ОСОБА_7 раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком та умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, тому суд дійшов висновку, що відбуття 2/3 частин призначеного ОСОБА_7 покарання з урахуванням його поведінки та ставлення до праці за весь період є не достатнім для застосування положень ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.

Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування в УВП № 4 характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ "Солонянська виправна колонія № 21" характеризується задовільно, працевлаштований в промисловій зоні установи, до праці ставиться задовільно, мав одне стягнення, має одне заохочення. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставиться сумлінно. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Правова просвіта". Проявляє ініціативу щодо підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Професія" та закінчив ПТУ при установі за спеціальністю "електрогазозварювальник". Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених. 03.11.2023 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, та 13.09.2024 року - відмовлено у застосуванні ст.81 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.

Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав одне стягнення, яке хоч і є погашеним, однак характеризує його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.

Також наявність у ОСОБА_7 лише одного заохочення за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 11.04.2021 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.

Окрім того, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, проте знову вчинив умисний злочин, що свідчить про відсутність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки.

Посилання засудженого на те, що він має два заохочення спростовується довідкою про заохочення і стягнення, наданої ДУ "Солонянська виправна колонія № 21", відповідно до якої засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання має лише одне заохочення, наявність якого не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Доводи апеляційної скарги про те, що засуджений має цивільну дружину, малолітню дитину, сестер та племінників, а також, що він отримав спеціальність електрогазозварювальника та має досвід управління навантажувачем, колегія суддів вважає такими, що не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки не визначені положеннями ст.81 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4