Справа № 758/769/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000163 від 13.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 259 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000163 від 13.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 259 КК України, яке вилучено в ході особистого обшуку, проведеного 13.01.2025.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000163, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2025 приблизно о 14 год. 58 хв., на спец лінію «102», зателефонував гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив неправдиву інформацію про замінування Київської міської клінічної лікарні №1 ім. І.П. Павлова, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103.

13.01.2025 слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві в порядку ст. 208 КПК України затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведено обшук громадянина ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору з мобільним номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету ЕХР 0181908.

14.01.2025 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підсумовуючи раніше викладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, що вищезазначене майно самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і може бути використане як доказ під час судового розгляду, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою збереження речового доказу просить накласти на нього арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000163, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.01.2025.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

13.01.2025 слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві в порядку ст. 208 КПК України затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведено обшук громадянина ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору з мобільним номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету ЕХР 0181908.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що такі речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому, на підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000163 від 13.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 259 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході особистого обшуку 13.01.2025 ОСОБА_5 , а саме на мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору з мобільним номером НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету ЕХР 0181908.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7