У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

12.12.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

під час відкритого судового засідання в залі суду м. Херсона з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000086 від 08.01.2019 (об`єднаному з кримінальним провадженням під №0001256 від 19.08.2023), за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (колегія у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , відносно якого ухвалою слідчого судді від 22.08.2023 обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», продовжений востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2024 строком до 14.01.2025.

І. Доводи клопотання сторони обвинувачення

Так прокурором заявлено клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою», в обґрунтування якого зазначеного про існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, актуальність яких на даному етапі кримінального провадження не зменшилась.

ІІ. Доводи сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суджу з клопотанням про зміну запобіжного заходу, на обґрунтування якого зазначив наступне. На переконання обвинуваченого ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки всі докази вже долучено до матеріалів кримінального провадження, як і допитані всі свідки у даному кримінальному провадженні, які у свою чергу жодних показань проти нього суду не надавали. Твердження про можливість переховування є абсурдною, оскільки він є потерпілим внаслідок протиправних дій окупаційних військ під час окупації м. Херсона, а тому навіть за наявності можливості не буде виїжджати або на окуповану територію або до рф. На сьогоднішній день він являється інвалідом і має ряд суттєвих проблем по здоров`ю, які потребують лікарського спостереження.

На переконання обвинуваченого сам факт тяжкості кримінального правопорушення не може бути єдиним та визначальним, крім того слід враховувати, що зібрані по справі докази не вказують на його причетність до спричинення смерті потерпілому. Також при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу не було вирішено питання можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підтримавши клопотання обвинуваченого, заперечив проти клопотання прокурора, вважав за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, що буде достатньою запорукою належною процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений погодився з позицією захисника, вважаючи можливим застосувати інший більш м`який запобіжний захід з підстав викладених у клопотанні.

ІІІ. Оцінка та висновки суду

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_6 під вартою виходячи з наступного.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 серед іншого обвинувачується в тому числі і у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання може вживати заходів до уникнення останнього; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадження, враховуючи ту обставину, що допит останніх на даній стадії судового розгляду справи не завершено, тоді як обвинувачений обізнаний щодо їх анкетних даних; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки на розгляді суду перебувало й інше кримінальне провадження щодо нього за вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи, тоді як об`єктом посягання останнього за часом кримінального правопорушення є життя. Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики не змінились після вирішення відповідного питання слідчим суддею на стадії досудового розслідування та під час вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу в стадії судового розгляду.

Так при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого; відсутність відомостей про наявність міцних соціальних зв?язків, як то перебування на утриманні малолітніх дітей або наявність сім`ї, що було б додатковим стримуючим фактором; відсутність офіційного місця роботи; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Обставини, на які посилається захисник та обвинувачений, зокрема на наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання жодними матеріалами, долученими до матеріалів кримінального провадження, не доведені. Посилання обвинуваченого щодо погіршення стану здоров`я, хоча і підтверджено відповіддю Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінальної виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях», проте за змістом останньої відповідна стану здоров`я ОСОБА_6 медична допомога надається, тоді як необхідності надання ургентної допомоги за межами слідчого ізолятора не потребує.

Таким чином обставини, зазначені обвинуваченими на обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати на даному етапі кримінального провадження до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком до 12 лютого 2025 року.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аннівка Братського району Миколаївської області), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 115 КК України, на два місяці до «12» лютого 2025 року включно, що є не більше двох місяців з дати прийняття попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий: ОСОБА_8

Судді: ОСОБА_9

ОСОБА_10