Справа № 279/3507/23 Провадження №1-кс/279/397/25
У Х В А Л А

іменем України

20 березня 2025 року

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000476 від 05.06.2023 року за ст.263 ч.1 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000476 від 05.06.2023 року за ст.263 ч.1 КК України, в якому вказав, що 05.06,2023 близько 01 години біля будівлі за адресою; м. Коростень,вул, Шевченка 78в, а саме на проїзній дорозі вулиці було виявлено металевий предмет за своїми зовнішніми ознаками схожий на гранату типу "Ф-1".

По даному факту 05.06.2023 слідчим відділенням Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000476 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

19.03.2025 в період часу з 06 години 44 хвилин до 08 години 20 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2025 року проведено обшук домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: залізна банка із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №CRT1263916; полімерна банка із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №CRI1263954; коробка білого кольору з написом «Порох Димний» із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №7281440.

Клопотав про накладення арешту на вищевказаного майна.

Дослідивши матеріали клопотання судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту 05.06.2023 року СВ Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 за ст.263 ч.1 КК України.

19.03.2025 року в період часу з 06 години 44 хвилин до 08 години 20 хвилин наідставі ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2025 року проведено обшук домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: залізна банка із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №CRT1263916; полімерна банка із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №CRI1263954; коробка білого кольору з написом «Порох Димний» із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №7281440.

Речі, вилучені під час обшуку 19.03.2025 року, визнані речовими доказами.

Відповідно до ст.171,ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучена річ може бути предметом злочинного посягання, тому може бути використана як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказані речі можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.

Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Відповідно до ст.173 КПК України суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.167, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000476, а саме: залізну банку із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №CR.T1263916; полімерну банку із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №CRI1263954; коробку білого кольору з написом «Порох Димний» із вмістом сипучої речовини, яку поміщено до спеціального пакету №7281440, з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5

Копія згідно з оригіналом