Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/534/2025 Справа № 641/1472/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000031 від 04.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Голованівськ, Голованівського району, Кіровоградської області, із вищою освітою, розлученого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше судимого:

11.09.2023 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02.02.2025, о 08 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку № 18-Б по проспекту Петра Григоренка у м. Харкові, зустрів малознайомого йому ОСОБА_4 . В ході спілкування з ОСОБА_4 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , скориставшись довірою останнього, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, домовився з ОСОБА_4 , що останній надасть йому свій мобільний телефон для термінового дзвінку, запевнивши його, що одразу ж після закінчення телефонної розмови поверне мобільний телефон, усвідомлюючи, що повертати мобільний телефон не збирається, на що ОСОБА_4 , не розуміючи злочинного умислу ОСОБА_3 , погодився, та будучі введеним в оману ОСОБА_3 , виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій останнього, добровільно передав йому свій мобільний телефон, а саме мобільний телефон марки «ZTE Nubia Neo 5G» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , об?єм пам?яті 8/256 GB, чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № CE-19/121-25/3337-ТВ від 13.02.2025, 5155 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою, заволодів належним ОСОБА_4 мобільним телефоном, а саме: мобільний телефон НОМЕР_2 , об?єм пам?яті 8/256 GB, чорного кольору, та, не маючи наміру повертати належний ОСОБА_4 мобільний телефон, обернув його на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, а саме: продав його у ломбард ПТ «Ломбард «Кредити під заставу», що розташований за адресою: м. Харків, проспект Байрона, буд. 161, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 5155 гривень, що становить вартість мобільного телефону марки «ZTE Nubia Neo 5G» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , об?єм пам?яті 8/256 GB, чорного кольору на суму в розмірі 5155 гривень, тим самим заволодів майном ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 під час досудового розслідування надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку. Цивільний позов не заявлений.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 26.02.2025 року щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням праваапеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий: 11.09.2023 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, не працевлаштований, розлучений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, військовозобов`язаний.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ч.1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „ Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, аналізуючи надані суду матеріали, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих обставин, його майновий стан, відсутність осіб на утриманні, приписи статей 50, 65 КК України, суд дійшов до переконання, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 1591,80 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 1591,80 грн.

Речові докази: копію чек та коробки на мобільний телефон марки ZTE Nubia Neo 5G, об`єм пам`яті 8/256, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1