У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД» - адвоката ОСОБА_4 , представника власника майна Ужгородської міської ради - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001152 від 27.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України про накладення арешту на майно,

встановив:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001152 від 27.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч ст. 356 КК України.

Клопотання мотивує тим, що Сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001152 від 27.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Повідомив, що 26.11.2024 до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло звернення ОСОБА_8 , про те, що 26.11.2024 о 15:22 год. за адресою м. Ужгород, вул. Руська,38, невідома особа самовільно, всупереч установленому законом порядку на земельній ділянці за кадастровим номером :10:001:0355 здійснює демонтаж будинку без відповідних дозвільних документів, чим здійснює самовільне, всупереч установленому законом порядку, проведення будівельних робіт.

Вказує, що 26.11.2024 в ході розгляду звернення ОСОБА_8 в порядку статті 223 КПК України із загальнодоступного місця було проведено огляд місця події, яким зафіксовано факт проведення робіт на земельній ділянці з реконструкцією будівель, розміщених за вказаною адресою за кадастровим номером :10:001:0355. Відповідно до інформації отриманої з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником майна є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД» .

Зазначає, що 11.09.2024 рішенням Господарського суду в Закарпатській області № 907/310/24 скасовано рішення № 40734825 від 23.02.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЕНІВЛАД» на нежитлову будівлю під літерою А, площею 292,3 m2, розташовану за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, визнано недійсним договір купівлі- продажу нежитлових приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу № 757 від 21.06.2017, укладений між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Енівлад», зобов`язано ТОВ «Енівлад» повернути територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради нежитлову будівлю літерою А площею 292,3 m2, розташовану за адресою м. Ужгород, вул. Руська, 38, за актом приймання передачі.

Прокурор зазначає, що таким чином, є достатні підстави вважати, що в ході проведення відповідних робіт може бути заподіяна значна шкода громадським інтересам та інтересам окремих фізичних осіб.

Вказує, що постановою від 27.11.2024 земельна ділянка за кадастровим номером :10:001:0355 та будівля літерою А площею 292,3 кв. м, розташовані за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначає, що подальше проведення будь-яких робіт призведе до приховування, пошкодження, знищення та перетворення земельної ділянки та будівель і споруд, розміщених на ній, як речових доказів, а також з метою вжиття заходів щодо недопущення проведення незаконного будівництва на земельній ділянці, з посиланням на норми ст. 24, 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 376 ЦК України, ст. 98, 170 КПК України, просить накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0355 та будівлю літерою А площею 292,3 кв. м, які розташовані за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування майном, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на них, здійснення будь-яких дій щодо поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду чи на іншому праві користування, проведення реєстраційних та нотаріальних дій.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що незважаючи на рішення Господарського суду Закарпатської області від у справі № 907/310/24, яким скасовано рішення № 40734825 від 23.02.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЕНІВЛАД» на нежитлову будівлю під літерою А, площею 292,3 m2, розташовану за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, ТОВ «ЕНІВЛАД» продовжує демонтаж спірної будівлі з метою будівництва багатоквартирного будинку без наявності дозвільних документів. Вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 такий демонтаж будівель здійснюється лише за наявності документів, які дають право на виконання такого виду будівельних робіт, а такі документи у ТОВ «ЕНІВЛАД» відсутні.

Представниця ТОВ «ЕНІВЛАД» у судовому засіданні повідомила про те, що нежитлова будівля під літерою А, площею 292,3 m2, розташована за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, була придбана товариством 21.06.2017 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між товариством та Ужгородською міською радою. Будівля знаходилась в аварійному стані і пошкоджувала сусідні будівлі, у зв`язку з чим, власником було прийнято рішення про її демонтаж, що і було виконано та повідомлено про це КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради, про що свідчить висновок про знищення/знесення майна №6620/висновок 24 від 04.12.2024. Щодо посилання прокурора на необхідність отримання дозволу на вказаний вид будівельних робіт, зазначила, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 знесення власником такого виду будівлі не потребує отримання окремого дозволу на його проведення. Також зазначила, що вказана земельна ділянка перебуває у володінні та користуванні ТОВ «ЕНІВЛАД» на підставі договору оренди.

Стосовно твердження прокурора, про те, що рішенням Господарського суду Закарпатської області скасовано рішення № 40734825 від 23.02.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЕНІВЛАД» на спірну нежитлову будівлю та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, зазначила, що вказане рішення оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, не набрало законної сили, а в рамках господарського процесу прокурором не вжито жодних заходів забезпечення позовних вимог. Вважає, що прокурор, звертаючись з поданим клопотанням, фактично здійснює забезпечення позову у господарському процесі.

Щодо клопотання прокурора в частині накладення арешту на земельну ділянку повідомила, що на теперішній час товариством не ведеться будівництво, в зв`язку з чим, посилання прокурора на проведення будівництва без відповідних дозвільних документів є безпідставним.

Прокурор, у зв`язку з тим, що з поданих ТОВ «ЕНІВЛАД» документів вбачається, що нежитлова будівля під літерою А, площею 292,3 m2, розташована за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, на теперішній час знесена, просив залишити клопотання в частині накладення арешту на нежитлову будівлю без розгляду, а в частині накладення арешту на земельну ділянку - задовольнити клопотання.

Представник власника земельної ділянки Ужгородської міської ради усно та згідно з поданим письмовим запереченням, заперечив проти задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що ТОВ «ЕНІВЛАД» володіє і користується вказаною земельною на підставі договору оренди, який ніким не оскаржений. Зазначає, що у клопотанні не наведено жодних підстав в обґрунтування арешту майна, про яке йдеться у клопотанні, а вказане майно не відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та представників власників майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з ЄРДР вбачається, що сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001152 від 27.11.2024 за ст. 356 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 28.11.2024 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0355, власником вказаної земельної ділянки є Ужгородська міська рада, а орендарем на підставі договору оренди від 15.02.2023, укладеного між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД» є ТОВ «ЕНІВЛАД»..

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 28.11.2024 щодо будівлі літерою А площею 292,3 кв. м, розташованої за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38а, власником є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНІВЛАД» на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2017.

11.09.2024 рішенням Господарського суду в Закарпатській області № 907/310/24 скасовано рішення № 40734825 від 23.02.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЕНІВЛАД» на нежитлову будівлю літерою А площею 292,3 m2, розташовану за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, визнано недійсним договір купівлі продажу нежитлових приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу № 757 від 21.06.2017, укладений між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Енівлад», зобов`язано ТОВ «Енівлад» повернути територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради нежитлову будівлю літерою А площею 292,3 m2, розташовану за адресою м. Ужгород, вул. Руська, 38, за актом приймання передачі.

Зазначена прокурором у клопотанні постанова від 27.11.2024 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні земельної ділянки за кадастровим номером :10:001:0355 та будівлі літерою А площею 292,3 кв. м, розташованих за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, у матеріалах клопотання відсутня.

З протоколу огляду місця події від 26.11.2024 вбачається, що під час проведення огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Ужгород, вул. Руська, 38, зафіксовано те, що за вказаною адресою на земельній ділянці за кадастровим номером :10:001:0355 знаходиться розсипана цегла.

Зі звіту про обстеження технічного стану будівлі за адресою: м. Ужгород, вул. Руська, 38, від 26.10.2024 вбачається, що будівля знаходиться в аварійному стані.

На підставі заяви замовника від 02.12.2024 Комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради видано висновок про знищення/знесення майна від 04.12.2024.

Отже, слідчим суддею встановлено, що станом на день розгляду поданого клопотання нежитлова будівля за адресою: м. Ужгород, вул. Руська, 38, знищена (знесена) власником.

Також слідчим суддею встановлено, що рішення Господарського суду в Закарпатській області від 11.09.2024 у справі № 907/310/24, яким скасовано рішення № 40734825 від 23.02.2021 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ЕНІВЛАД» на нежитлову будівлю під літерою А, площею 292,3 m2, розташовану за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, що підлягають приватизації шляхом викупу № 757 від 21.06.2017, укладений між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «ЕНІВЛАД», та зобов`язано ТОВ «Енівлад» повернути територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради спірну нежитлову будівлю, станом на день розгляду клопотання законної сили не набрало.

Водночас встановлено, що у рамках вказаного провадження у господарській справи не вживалося заходів щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю або на земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0355.

Тобто у власника нежитлової будівлі під літерою А, площею 292,3 m2, розташованої за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, були відсутні жодні обмеження щодо розпорядження майном, яке належало йому на праві власності з 2017 року.

Також слідчим суддею встановлено, що ТОВ «ЕНІВЛАД» користується земельною ділянку за кадастровим номером :10:001:0355 на підставі договору оренди № 2345 від 15.02.2023, який укладений між ним та Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради строком на 3 роки з орендною платою в розмірі 42 381, 99 грн на рік. З п. 19 договору оренди вбачається, що згідно з рішенням 16 сесії міської ради 8 скликання від 03.02.2022 №638 передача земельної ділянки в оренду здійснюється з затвердженням проекту землеустрою щодо відведення ТОВ «ЕНІВЛАД» земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено наявність обмежень власника у користуванні належною йому на праві оренди земельною ділянкою.

Водночас під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що на теперішній час на земельній ділянці за кадастровим номером :10:001:0355 проводиться незаконне будівництво.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього кодексу.

Щодо поданого прокурором клопотання в частині накладення арешту на нежитлову будівлю під літерою А, площею 292,3 m2, розташовану за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, слідчий суддя, враховуючи заявлене прокурором у судовому засіданні клопотання, а також беручи до уваги те, що на час проведення судового засідання вказана нежитлова будівля знесена власником, про що свідчить висновок про знищення/знесення майна №6620/висновок 24 від 04.12.2024, доходить висновку про залишення клопотання в цій частині без розгляду.

Стосовно клопотання прокурора в частині накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0355, суд констатує, що така знаходиться у користуванні ТОВ «ЕНІВЛАД» на законних підставах, а саме була передана йому в оренду для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури; договір оренди вказаної земельної ділянки ніким не оскаржувався; нежитлова будівля, яка знаходилася на вказаній земельній ділянці і перебувала у власності ТОВ «ЕНІВЛАД» знаходилася у аварійному стані та була ним знесена; станом на час знесення вказаної будівлі у власника будівлі були відсутні жодні обмеження чи заборони щодо проведення вказаного виду будівельних робіт; на час розгляду клопотання на вказаній земельній ділянці жодні будівельні роботи не розпочаті, а отже підстави стверджувати про те, що проведення будь-яких робіт призведе до приховування, пошкодження, знищення та перетворення земельної ділянки та будівель і споруд, розміщених на ній, як речових доказів, а також підстави для вжиття заходів щодо недопущення проведення незаконного будівництва на земельній ділянці на час розгляду клопотання відсутні.

З огляду на викладене, слідчим суддею встановлено відсутність правової підстави арешту майна згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, зазначеної прокурором у поданому клопотанні.

В підсумку, результати перевірки згідно ч.2 ст. 173 КПК України:

П.1 - правова підстава для арешту майна: відсутня.

П. 2. - можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): не встановлено.

П.3 - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність: підозра у вказаному кримінальному провадженні станом на час розгляду клопотання не повідомлена.

П.3-1 - можливість спеціальної конфіскації майна: неможливо.

П.4 - розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням: не встановлено.

П.5 - розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження: очевидно не співрозмірно.

П.6. - наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб: подальший аналіз можливих наслідків арешту майна втрачає зміст.

Прокурор в силу ч. 1 ст. 173 КПК України зобов`язаний довести слідчому судді необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, бо протилежне спричиняє відмову в задоволенні клопотання. Прокурором не доведено наявність ризиків, які слугують підставою для накладення арешту на земельну ділянку. Ризик знищення речових доказів, про який прокурор зазначає у клопотанні нічим не підтверджений, як і не встановлено про які саме речові докази стверджує прокурор.

Отже, за результатами розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ризик знищення речових доказів не доведено, правових підстав накладати арешт на земельну ділянку немає, а застосування запобіжного заходу в цьому випадку є непропорційним обмеженням прав власника відносно завдань кримінального провадження.

Таким чином, трискладовий тест згідно практики ЄСПЛ не пройдено, накладення арешту на майно неможливе, оскільки воно не відповідає критеріям «на підставі закону» та «в обсязі необхідному в демократичному суспільстві (пропорційність)». У держави немає підстав втручатись в гарантоване ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 41 Конституції України право власності, тож в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на земельну ділянку необхідно відмовити.

Керуючись ст. 98, 170-173, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 в частині накладення арешту на майно - нежитлову будівлю літерою А, площею 292,3 m2, розташовану за адресою: Ужгород, вул. Руська, 38, залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання прокуратури ОСОБА_6 в частині накладення арешту на майно земельну ділянку за кадастровим номером :10:001:0355, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1