Провадження № 1-кп/679/69/2025
Справа № 679/309/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області Угоду про визнання винуватості між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 28 лютого 2025 року, під час досудового розслідування, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000339 від 18 лютого 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, судимого 24 лютого 2020 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, вирок якого змінено, відповідно до ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 26 травня 2020 року, за ст.189 ч.2, ст.309 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, 13 червня 2022 року звільненого за відбуттям покарання, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 , являючись особою, на яку, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2018 року, що набрала законної сили, а також, відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року, що набрала законної сили, маючи умисел на невиконання судового рішення, керував ТЗ автомобілем марки «Renge Rover», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в межах адміністративної території міста Нетішин: 04 лютого 2025 року, приблизно о 10 годині 06 хвилин, більш точніший час не встановлено, по вулиці Старонетішинській, 2-а, та 12 лютого 2025 року, приблизно о 09 годині 42 хвилини, більш точніший час не встановлено, по проспекту Незалежності, 12, знаючи про рішення суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами та маючи можливість його виконувати.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 ч.1 КК України, а саме, невиконання судового рішення, що виявилось в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

У судове засідання надана Угода про визнання винуватості, укладена 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст.468-470, ст.472 КПК України, досягнута під час досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до умов якої

прокурор начальник Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст.382 ч.1 КК України, і обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає себе винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, тобто, у невиконанні судового рішення, що виявилось в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили,

сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст.382 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він повністю визнає свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті та Угоді про визнання винуватості, вказавши, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, а саме, у невиконанні судового рішення, що виявилось в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, в частині керування ТЗ автомобілем марки «Renge Rover», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в межах адміністративної території міста Нетішин: 04 лютого 2025 року, в денний час, по вулиці Старонетішинській, 2-а, та 12 лютого 2025 року, в денний час, по проспекту Незалежності, 12, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, знаючи про означені рішення суду та маючи можливість їх виконувати, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Означені судові рішення, а саме, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2018 року та постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року, згідно яких його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, не оскаржував, погоджуючись зі змістом останніх. У скоєному щиро розкаявся, заключивши відповідну Угоду про визнання винуватості, при цьому, він цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені у ст.473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку, згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної Угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені у ст.476 КПК України, підтримавши надану Угоду та наполягаючи на затвердженні останньої з призначенням узгодженого покарання.

На підставі ст.469 КПК України угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відповідно до положень ст.468 КПК України, може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, і може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, при цьому, укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування вірно і обґрунтовано кваліфіковано, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, а саме, як невиконання судового рішення, що виявилось в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів, при цьому, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному визнав в повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що укладення Угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст.468-470, ст.472 КПК України, є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді.

Ініціювання, порядок укладення та зміст Угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 відповідають вимогам ст.469, ст.472 КПК України.

Умови Угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не суперечать вимогам діючого кримінального та кримінального процесуального законодавства, вид та розмір покарання, узгоджені між сторонами кримінального провадження, а саме, за ст.382 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень, визначено в межах санкції ст.382 ч.1 КК України, та у відповідності до вимог діючого Кримінального Кодексу України, в тому числі, положень ст.53, ст.69-1 КК України, а також, визначено, з урахуванням приписів ст.65 КК України, щодо ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання: так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів (а.с.75-76 (ст.382 ч.1 КК України), є судимим (а.с.39-40,43-48,49-58), не працює, не є особою з інвалідністю, однак, має постійне місце проживання, має родину, має на утриманні дітей неповнолітнього віку: доньку ОСОБА_6 , 2013 року народження, та сина ОСОБА_7 , 2021 року народження, у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою провину, у скоєному щиро розкаявся та вибачався за вчинене, активно сприяв розкриттю інкримінованого кримінального правопорушення, в тому числі, і під час провадження досудового розслідування (а.с.79), і, що, в цілому, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки, покарання, відповідно до положень ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, суд, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні наполягав на затвердженні Угоди з призначенням узгодженого між сторонами покарання, вислухавши думку захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , який підтримав позицію обвинуваченого щодо затвердження Угоди, погоджуючись з думкою прокурора ОСОБА_3 , який вважав, що Угода про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року може бути затверджена судом, проаналізувавши надані у судове засідання матеріали та перевіривши Угоду на відповідність вимогам матеріального та процесуального права, дійшов до висновку щодо можливості затвердження Угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого між сторонами покарання, оскільки, інкриміноване у провину обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів, внаслідок скоєння якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, і підстав для відмови в затвердженні Угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , передбачених ст.474 ч.7 КПК України, не вбачається.

Підстав щодо застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає, і зазначене питання учасниками даного кримінального провадження не ставилось.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Речовий доказ у справі: оптичний носій диск з відеозаписом, що знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України (а.с.31,36), підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст.373-ст.376, ст.394, ст.472, ст.474-ст.475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2025 року між прокурором начальником Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000339 від 18 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 , до набуття вироком законної сили, не застосовувати.

Речовий доказ у справі: оптичний носій диск з відеозаписом, що знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України, зберігати в матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_4 і прокурором, виключно з підстав, передбачених ст.394 ч.4 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: