Дата документу 16.12.2024 Справа № 334/9548/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/9548/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/819/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 січня 2025 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 242240 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

23 листопада 2024 року приблизно о 23 годині 26 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи загально прийняті правила поведінки та моралі, знаходячись у громадському місці грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ» «Продукти - 1272» за адресою м. Запоріжжя, вул. Незламна (Хакаська), буд. 1, а саме біля входу до касової зони торгівельного залу вказаного магазину, умисно, безпричинно, тримаючи в лівій руці предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, який схожий на ніж-сокиру, підійшов впритул до охоронця зазначеного магазину ОСОБА_10 та почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, при цьому направив вказаний предмет схожий на ніж-сокиру в сторону останнього погрожуючи йому фізичною розправою.

На намагання ОСОБА_10 заспокоїти ОСОБА_7 та з`ясувати причину його протиправної поведінки, останній, дістав з внутрішнього карману куртки, в яку був одягнутий, предмет схожий на фанату. Після чого ОСОБА_7 , розмахуючи руками, тримаючи в одній предмет схожий на ніж-сокиру, а в іншій предмет схожий на гранату, почав погрожувати привести в дію предмет схожий на гранату, та застосувати її проти працівників та відвідувачів магазину. Далі ОСОБА_7 , не реагуючи на заклики ОСОБА_10 , який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_7 в громадському місці - нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, висловлюючись грубою нецензурною лайкою, залишив місце вчинення злочину, а саме вийшов з приміщення магазину «АТБ» «Продукти - 1272».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги для суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, 23 листопада 2024 року об 23 годині 27 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні магазину «АТБ» «Продукти - 1272» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незламна (Хакаська), буд. 1, після вчинення ним хуліганських дій в громадському місці, не зупиняючись на досягнутому, маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пройшов до торгівельної зали вказаного магазину, де відкрито у присутності працівників та відвідувачів магазину, з полиці викрав товар, а саме коньяк «Aznauri» 5 зірок, об`ємом 0,7 л. вартістю 228 грн. 80 коп. (без ПДВ), який належить ТОВ «АТБ-Маркет».

Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадання чужого майна, тримаючи під правою рукою коньяк «Aznauri» 5 зірок, об`ємом 0,7 л. вийшов з приміщення магазину не розплатившись за товар та покинув місце вчинення злочину, спричинивши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24 листопада 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002372 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

24 листопада 2024 року о 4 год. 46 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 104-106).

24 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 113-117).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказав про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_11 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою визначити розмір застави, який є помірним вчиненому злочину, майновому і сімейному стану підозрюваного ОСОБА_7 , з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що при визначенні розміру застави не враховано майновий та сімейний стан підозрюваного, а також, те, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання в квартирі своєї матері, до затримання підозрюваний неофіційно працював та мав дохід.

Вважає, що повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України є передчасним та необґрунтованим, оскільки досудове розслідування у провадженні в повному обсязі не проведено, ОСОБА_7 не мав мети щодо викрадення майна.

Зазначає, що будь-якого впливу на свідків ОСОБА_7 не мав і немає, всі свідки вже допитані в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а ризик вчинення іншого кримінального правопорушення під час перебування під слідством, є надуманим.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що підозрюваний має матір, яка наразі перебуває у Польщі з молодшим сином на лікуванні. Вважав, що встановлений розмір застави є непомірним.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що має освіту.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існує, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

Колегія суддів вважає, що надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо причетності ОСОБА_7 до подій вищевказаних кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами, санкція злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Серед іншого, на користь ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить і те, що ОСОБА_7 не має місця реєстрації та стійких соціальних зв`язків, які б були для нього стримуючим фактором.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні підтверджується тим, що наразі жоден із потерпілих та свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані потерпілих та свідків, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім того, як випливає із матеріалів клопотання, інкриміновані ОСОБА_7 злочини вчинені за місцем роботи потерпілого ОСОБА_10 та свідків, що значно підвищує ризик незаконного впливу на таких осіб.

Відтак, на переконання колегії суддів, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

З урахуванням вказаного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

З приводу доводів сторони захисту про непомірний визначений слідчим суддею розмір застави, то слід вказати наступне.

Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя встановив у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Ураховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що призначення застави саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти наявним ризикам, і такий розмір застави, з урахуванням даних про особу підозрюваного та обставин справи, не є непомірним для нього.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 січня 2025 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 242240 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4