ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003780 від 04.12.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-20.12.2023 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.ч.2, 3 ст.185, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03.12.2024 в період часу з 17 години по 20 годину ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 61, поруч з другим під`їздом вказаного будинку.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де між другим та третім поверхом зірвав навісний замок за допомогою заздалегідь заготовленого предмету (ножиців), який фіксував велосипед до металевого поручня, після чого таємно викрав чуже майно, а саме - велосипед торгівельної марки «Crossride» моделі «Bullet» червоно-чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , вартістю 5 374 гривень 55 копійок, та, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5374 грн. 55 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які повністю відповідають пред`явленому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному, а також фактичні обставини, іншими учасниками судового процесу також не оспорюються.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом з`ясовано добровільність такої позиції сторін, а також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена повністю.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до наведеної у ст. 12 КК України класифікації є тяжким злочином, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, у тому числі, суд не визнає таку обставину, яка обтяжує покарання, як рецидив злочинів (з ч. 2 ст. 263 КК України, за якою ОСОБА_4 засуджений вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 08.07.2019), з урахуванням того, що вказана обставина, стороною обвинувачення ні в обвинувальному акті, ні в судових дебатах не інкримінувалась ОСОБА_4 , та з урахуванням приписів ч. 3 ст. 337 КПК України.

Обираючи вид і міру покарання суд враховує, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів та інших злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий корисливий злочин, при цьому ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2024 у справі №295/18180/24, підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3786 грн. 40 коп. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень сорок копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2024 у справі №295/18180/24, на велосипед торговельної марки «Crossride» - скасувати.

Речові докази: DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0003780;

велосипед торговельної марки «Crossride», який належить ОСОБА_5 , - залишити у власності ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Суддя ОСОБА_6