Справа № 1-кп/593/67/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в залі судового засідання, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , розлученого, не депутата, раніше судимого: 27.04.2021р. вироком Бережанського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти).

10 січня 2025 року близько 23:30 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_3 , які перебували в приміщенні житлового будинку за місцем спільного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник кримінально- протиправний умисел, спрямований на завдання удару ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 10 січня 2025 року близько 23:30 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем спільного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наніс ОСОБА_3 один удар кулаком правої руки в область живота, внаслідок чого потерпілий відчув фізичний біль та не отримав тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме в умисному завданні удару, що завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження у обвинувальному акті прокурор просить розгляд даного кримінального провадження здійснити у спрощеному провадженні з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч.1 ст.302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акта також долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 про те, що він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується зібраними на досудовому слідстві матеріалами: протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 14.01.2025р.; заявою потерпілого ОСОБА_3 від 14.01.2025р.; поясненнями обвинуваченого ОСОБА_2 від 14.01.2025 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_3 від 15.01.2025 р.; протоколом проведення слідчого експеременту за участі потерпілого ОСОБА_3 від 03.02.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.01.2025 р.; протоколом проведення слідчого експеременту за участі свідка ОСОБА_5 від 20.01.2025р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 від 10.02.2025р.; протоколом проведення слідчого експеременту за участі підозрюваного ОСОБА_2 від 10.02.2025р.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, що завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, віднесене до кримінального проступку.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше судимий 27.04.2021р. вироком Бережанського районного суду Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Обставинами, які пом`якшують покарання, що передбачені ч.1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставинами, які обтяжують покарання, що передбачені ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Бережанський районний суд Тернопільської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1