Справа № 159/6528/24
Провадження № 1-кп/159/678/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника відділу ювенальної превенції ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9 ,

представник служби у справах дітей ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженець м. Ковель Волинської області, дитину-інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня 11 класу ліцею «Оберіг» Ковельської міської ради, не одруженого, не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000766 від 07.06.2024),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 07 червня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., всупереч вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відведення, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Suzuki Ignis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без відповідного посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, виїжджаючи від місця попередньої стоянки свого транспортного засобу, яке знаходилось на правому узбіччі автодороги, навпроти житлового будинку АДРЕСА_2 , не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, відволікся від стеження за дорожньою обстановкою та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого, виїхавши на проїзну частину дороги, що по вулиці О. Гончара вказаного вище населеного пункту, не надав перевагу в русі мотоциклу марки «Loncin» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався позаду в попутному напрямку, допустивши зіткнення вказаних транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки «Loncin», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді - неповного травматичного відриву правої гомілки на рівні середньої третини з відкритим переломом обох кісток правої гомілки в нижній третині та розчавленням м`яких тканин, з розвитком травматичного шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо від виступаючих частин кузова автомобіля та кузова мотоцикла з послідуючим падінням на дорожнє покриття і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3. м «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали перебуває грубе порушення, неповнолітнім ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам;

- п. 10.2 виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєнні кримінального

правопорушення визнав повністю та по суті пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно 07 червня 2024 року, близько 14 години, керуючи технічно справним транспортним засобом в результаті порушення правил дорожнього руху скоїв дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. В скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карата.

В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 його законного представника та психолога і захисника, обвинувачений на місці розказав та показав про обставини скоєння ДТП, і ці обставини підтвердив в ході допиту в даному судовому засіданні.

Винуватість обвинуваченого у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими в судовому засіданні об`єктивними доказами які суд відносить до належних та допустимих.

Так потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що внаслідок порушення правил дорожнього руху зі сторони обвинуваченого він отримав тяжкі тілесні ушкодження. Ствердив, що матеріальна та моральна шкода йому відшкодована повністю. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить суд не позбавляти останнього волі.

Об`єктивність наведених вище показань обвинуваченого та потерпілого підтверджено також:

- витягом з ЄРДР у відповідності з яким 07.06.2024 розпочато досудове розслідування за ч.2 статті 286 КК за фактом скоєння неповнолітнім ОСОБА_11 дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої потерпілому ОСОБА_12 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

- протоколом огляду місця події, схемою до нього, фототаблицею від 07.06.2024 підтверджено, що ДТП сталось по АДРЕСА_2 по ходу руху мотоцикла під керуванням потерпілого ОСОБА_7

- про отримання внаслідок ДТП механічних пошкоджень автомобіля та мотоцикла свідчать відповідні протоколи огляду транспортних засобів від 09.08.2024.

- тверезий стан обвинуваченого під час керування транспортним засобом підтверджено Довідкою КП «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцька Волинської обласної ради»

- за висновком судово-медичної експертизи потерпілий ОСОБА_7 внаслідок ДТП

отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

В ході проведення судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що ОСОБА_13 система автомобіля яким управляв обвинувачений знаходилась у працездатному стані.

Іншим висновком судової інженерно-транспортної експертизи доведено, що непрацездатність гальмової системи та ходової частини мотоцикла яким управляв потерпілий виникла під час ДТП.

- наступним висновком аналогічної експертизи встановлено, що ОСОБА_4 , як водій автомобіля повинен був діяти відповідно до пункту 9.2а та пункту 10.1 правил дорожнього руху. З технічної точки зору обвинувачений при виконання вимог пункту 10.1 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню з мотоциклом під управлінням потерпілого і порушення цього пункту зі сторони водія автомобіля перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі аналізу наведених вище доказів в їх сукупності суд приходить до однозначного висновку про доведеність скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Досудовим слідством інкриміновано обвинуваченому додатково порушення ним п. 2.1 (а) ПДР України, тобто водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Таке порушення ПДР не знаходиться в прямому причинному зв`язку з заподіяними наслідками, а тому підлягає виключенню з обвинувачення як зайве.

Обираючи покарання неповнолітньому обвинуваченому суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення , особу винного та всі обставини по справі.

Обтяжуючих покарання обставини по справі суд не вбачає, а до пом`якшуючих відносить: визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування майнової та моральної шкоди потерпілому, те, що обвинувачений є інвалідом з дитинства і кримінальне правопорушення скоїв в неповнолітньому віці.

З врахуванням сукупності наведених, пом`якшуючих покарання обставин та інших даних про особо обвинуваченого, враховуючи також висновок органу пробації та позицію потерпілого щодо призначення покарання не поєднаного з позбавленням волі суд приходить до висновку про можливість та достатність призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 69 КК України у відповідності з якою, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивовуючи своє рішення може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції статті, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за це кримінального правопорушення.

З наведених підстав суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу при цьому враховує, що обвинувачений отримує пенсію по інвалідності та має інший постійний заробіток, а відтак спроможний сплатити штраф.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертизи.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та обрати покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в сумі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «Suzuki Ignis» р.н. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 та транспортний засіб марки «Loncin» р.н. НОМЕР_2 , які знаходяться на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів Ковельського РУП у Волинській області повернути ОСОБА_7 , скасувавши відповідний арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду 11 червня 2024 року.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 15145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1