Єдиний унікальний номер № 285/7974/23
Провадження № 1-кп/0285/296/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 285/7974/23 0001008) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

встановив:

В провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

12 лютого 2025 року надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, пояснили що на даний час відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розгляду, ухвалою слідчого судді від 19.12.2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою суду від 24.12.2024 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується, однак судове слідство по даному провадженню не представляється можливим закінчити з причин не пов`язаних з дією суду чи сторони обвинувачення, оскільки в судове засіданні неодноразово не з`являється свідок, щодо допиту якого наполягає сторона захисту, а вжиті судом заходи щодо його виклику до суду не дали позитивного результату, оскільки свідок наданий час проходить службу в ЗСУ та приймає участь у бойових діях, а також заявленням ряду клопотань стороною захисту.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу .

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка, який на даний час судом не допитаний, та потерпілу, яка є особою похилого віку, та попередніх судових засіданнях повідомляла що боїться обвинуваченого, і на даний час до суду не надходило він неї заяв про зміну її думки відносно обвинуваченого.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Разом з тим, суд не може дійти висновку, що майновий стан, сімейні зв`язки, рід занять обвинуваченого виключає такий ризик як переховування від суду, оскільки доказів на наявність таких факторів ним та його захисником не надано, відсутні такі докази і в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянням, які інкримінуються останнньому, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних на даний час умов. В зв`язку з чим, суд клопотання прокурора задовольняє та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ще на 60 днів, тобто до 17.04.2025 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Головуючий