ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1621/25

Провадження № 1-в/210/283/25

31 березня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становило 2684,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року вартість викраденого майна 12.06.2023 року складає 500,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 2 років обмеження волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року вартість викраденого майна 12.06.2023 року складає 500,00 грн, вартість викраденого майна 13.06.2023 року складає 500,00 грн, вартість викраденого майна 14.06.2023 року складає 500,00 грн, вартість викраденого майна 15.06.2023 року складає 500,00 грн, вартість викраденого майна 15.06.2023 року складає 500,00 грн що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним епізодом, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 3 років обмеження волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2024 року вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 , призначено за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Визначено вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року у відношенні ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року вартість викраденого майна 02.08.2023 року складає 2659,30 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 5 років позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного даним вироком покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року та вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до вироку Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року, вартість викраденого майна на час вчинення діяння 16.11.2023 року складає 4400,00 грн, що перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відсутні підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Враховуючи викладене, слід вважати засудженим ОСОБА_4 вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі без застосування ст. 71 КК України.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.08.2024 року вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369 КК України змінено в частині призначеного покарання. Визначено вважати засудженим ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без конфіскації майна. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишено без змін.

Враховуючи викладене, слід вважати засудженим ОСОБА_4 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12.08.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України до 4 роківпозбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Враховуючи викладене, подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_6 є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської областівід 21.08.2023 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2024 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі без застосування ст. 71 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12.08.2024 року за ч. 3 ст. 369 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1