Єдиний унікальний номер 599/82/25
Номер провадження 1-кп/599/23/2025
ВИРОК

іменем України

"27" січня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , провівши в залі суду в м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду Тернопільської області, судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2025, відносно: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт.Козова, Козівського району, Тернопільської області; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не депутата, згідно ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення проти власності та проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, 02 січня 2025 року в денну пору ОСОБА_4 , перебуваючи на території міського парку ім.Богдана Хмельницького розташованого за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м.Зборів, вул.Б.Хмельницького,58, зустрівся з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування ОСОБА_4 дізнався про наявність у наплічній сумці ОСОБА_5 грошових коштів та офіційних документів, а саме банківської карти АТ КБ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. і п. 15.2, ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також згідно примітки до ст. 357 КК України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, підтверджує та посвідчує певні факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, видані повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити. ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 , який в цей момент відійшов від нього, умисно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, в умовах воєнного стану, викрав наплічну сумку ОСОБА_5 , що лежала на дерев`яній лавці, в якій знаходилися грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 4000 грн, офіційні документи: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданим Зборівським РВ УМВС України і Тернопільській області 11 березня 2010 року, що посвідчує особу власника, підтверджує громадянство України, дійсний для укладення цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень, з метою подальшого його використання у власних цілях, також посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_3 , виданого 12 травня 2019 року на ім`я ОСОБА_5 , котре посвідчує особу власника, підтверджує статус особи інваліда війни, надає право на реалізацію державних соціальних гарантій та банківську карту АТ КБ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 . Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень.

ОСОБА_4 вчинив за вищевказаних обставин кримінальні правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні паспортом.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що ОСОБА_4 повернув йому паспорт громадянина України, банківську картку, посвідчення інваліда війни та грошові кошти в сумі 4000 грн, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, не заперечував факт їх скоєння, часу, місця та способу, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив суду, що 02.01.2025 у денну пору доби перебував на території міського парку ім.Богдана Хмельницького, що в м.Зборів, вул.Б.Хмельницького,58, де зустрівся з ОСОБА_5 . Під час бесіди дізнався про наявність грошових коштів та офіційних документів у ОСОБА_5 і коли він відлучився, таємно викрав наплічну сумку ОСОБА_5 , яка лежала на дерев`яній лавці з метою подальшого використання їх у власних цілях.

Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих її органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акту та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжках) в умовах воєнного стану, ч.1 ст. 357 КК України - викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та ч.3 ст. 357 КК України - у незаконному заволодінні паспортом.

В порядку ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення: передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким, оскільки санкцією зазначеної частини статті обвинувачення, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а передбачені ч.1 ст. 357 КК України та ч.3 ст. 357 КК України, відносяться до проступків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характер і ступінь тяжкості наслідків, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, пом`якшуючі його вину обставини, як те, що він повністю визнав вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, збитки заподіяні кримінальним правопорушенням потерпілому добровільно відшкодував, щиро розкаявся у вчиненому, що не судимий, а тому вважає, що для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень слід обрати покарання у виді позбавлення волі. З врахуванням вказаних обставин, суд вважає недоцільним реальне відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбуття призначеного покарання з випробовуванням у відповідності до ст.75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України і призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України п`ять років позбавлення волі за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот пятдесят гривень.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання ОСОБА_4 п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання з іспитовим строком один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2025 року залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На даний вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1