Справа № 362/978/25
Провадження № 1-кп/362/406/25
ВИРОК

Іменем України

12.02.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.05.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області, за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 17.07.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області, за частиною третьою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 27.12.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за частиною другою статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 06.06.2023 Голосіївським районним судом у місті Києві, за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

- 26.10.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною другою статті 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 рік 10 днів;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено адміністративний нагляд, після його звільнення з місць позбавлення волі строком на 1 (один) рік та застосовано наступні обмеження:

зобов`язати прибувати два рази на місяць кожного місяця до співробітників територіального органу Національної поліції, який проводить реєстраційну відмітку (дні тижня і години визначаються органом Національної поліції);

заборонити виїзд за межі населеного пункту, де проживає, по особистим справам без дозволу на те органів Національної поліції;

заборонити відвідування кафе, барів, ресторанів та інших громадських місць, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив;

заборонити вихід з будинку (квартири) у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

13.11.2024 ОСОБА_3 під особистий підпис ознайомлений із встановленими по відношенню до нього обмеженнями, а також попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 395 КК України, за порушення правил адміністративного нагляду.

Водночас ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел, направлений на самовільне залишення місця свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи належним чином ознайомлений з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2024 та встановленими відносно нього обмеженнями та зобов`язаннями, без поважних причин та не отримавши відповідного дозволу від співробітників поліції, які здійснюють за ним адміністративний нагляд, самовільно, умисно був відсутній з 02.01.2025 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив встановлені обмеження і ухилився від адміністративного нагляду.

Отже, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу правоохоронних органів, які здійснюють адміністративний нагляд за останнім, без поважних причин, не повідомивши працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання, не прибував без поважних причин у визначений строк до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за статтею 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному дізнавачем та затвердженому прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини обвинувачений не оспорює, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Так, за змістом цієї заяви обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, а саме у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Також у вказаній заяві, що підписана у присутності захисника ОСОБА_4 , зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною другою статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоди на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтверджено підписами обвинуваченого та захисника на вказаній заяві.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, суд відповідно до частини другої статті 382 КПК України розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть в ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за статтею 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд згідно з вимогами статей 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, наявні відомості про особу ОСОБА_3 , який офіційно непрацевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття. Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності завданої ним шкоди, особи винного, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, відсутності обставин, які обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

З огляду на вимоги частини другої статті 65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків. Призначення більш суворого виду покарання з числа альтернативних, передбачених санкцією статті 395 КК України, суд вважає неспівмірним з тяжкістю вчиненого.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 302, 369-374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1