Справа № 283/292/22
провадження №1-кп/283/18/2025
У Х В А Л А

16 січня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 , її захисника адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.362, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.28, ч.3 ст.362, ч.3 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.362, ч.3 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.209 КК України,

про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

1.Заявлені вимоги та їх обґрунтування

У своєму клопотанні обвинувачений ОСОБА_11 просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 358 та ч.2 ст. 361 КК України та закрити кримінальне провадження у цій частині.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст. 362, ч.2 ст.361, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст.209 КК України. При цьому, за змістом обвинувального акту, період протиправної діяльності за цим злочином сторона обвинувачення визначає у проміжку часу з 15 травня 2017 року по 14 червня 2017 року.

Враховуючи викладене, з посиланням на положення ст. 12 та ст. 49 КК України, обвинувачений вказує, що 5-річний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 та ч.2 ст. 361 КК України сплинув в червні 2022 року.

При цьому, посилається, що жодного факту ухилення від слідства та суду з його боку встановлено, а тому він підлягає обов`язковому звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 та ч.2 ст. 361 КК України, і, як наслідок, з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 286 та 288 КПК України кримінальне провадження у відповідній частині підлягає закриттю.

2.Позиція учасників у судовому засіданні

Сторона захисту у повному обсязі підтримала вимоги клопотання і просила їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_11 не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності саме на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим.

Прокурор та представник потерпілої особи заперечили про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у відповідній частині, оскільки мало місце переривання перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Так, вироком Вищого антикорупційного суду від 15 лютого 2024 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 листопада 2024 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на підприємствах, у статутних капіталах яких наявна частка державної або комунальної власності, та займатися діяльністю у сфері права на 3 роки з конфіскацією належного йому на праві власності майна. Період протиправної діяльності за цим вироком встановлено у проміжку часу з червня 2019 року по листопад 2019 року, а тому строк встановлений ст.49 КК України перервався.

3.Мотиви та оцінка суду

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України у разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Так, ч.1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років. При цьому, за змістом зазначених норм, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком суду у разі спливу строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК та за наявності згоди обвинуваченого на таке звільнення.

Так, ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Санкція ч.3 ст. 358 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованих правопорушень) передбачала покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а ч.2 ст. 361 КК України передбачає штраф від трьох тисяч до семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно вимог ст. 12 КК України дані кримінальні правопорушення відносяться до нетяжких (середньої тяжкості) злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Вищого антикорупційного суду від 15 лютого 2024, залишеним без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 листопада 2024 ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 191 КК України та йому призначено покарання. Період протиправної діяльності за цим вироком встановлено у проміжку часу з червня по листопад 2019 року. Таким чином, обчислення строку давності інкримінованими обвинуваченому за ч.3 ст. 358 та ч.2 ст. 361 КК України повинно починатися з дня вчинення ОСОБА_11 нового злочину, тобто за ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 191 КК України, а саме з останнього дня листопада 2019 року (оскільки більш точної дати листопада судовим слідством не встановлено) - 30 листопада 2019 року.

Таким чином, судом беззаперечно встановлені обставини, які є свідченням переривання перебігу давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 358 та ч.2 ст. 361 КК України, однак на день розгляду судом клопотання 16 січня 2025 року - 5-річний строк давності з 30 листопада 2019 року також закінчився, що є підставою для задоволення клопотання ОСОБА_11 .

При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч.2 ст. 361 КК України, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у цій частині.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 358, ч.2 ст. 361 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині - закрити.

Розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.362, ч.3 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.3 ст.28, ч.3 ст.362, ч.3 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.362, ч.3 ст.28, ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.209 КК України - продовжити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Судді