490/638/15-к 11.12.2024
н/п 1-кс/490/4626/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/638/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 09.01.2015 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2015 за № 0000020, запідозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

Так, у період з 01.09.1986по 1990 рік (більш точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити наразі не представилось можливим) ОСОБА_7 , проходив військову службу у Орджоникидзевському вищому загальновійськовому командному училищі.

28.06.1990 ОСОБА_7 Наказом МОСРСР № 0900 присвоєно військове звання лейтенант. З цього часу останній проходив військову службу у Збройних Силах СРСР.

12.10.1992 року ОСОБА_7 прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. ОСОБА_7 , присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, присягнув ніколи не зраджувати Українському народові.

09.11.1993 року ОСОБА_7 , у відповідності до Постанови Верховної ради України від 11.10.1991 року № 1659-XII та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.1991 року № 321, в добровільному порядку Наказом 32-го армійськогоКенігсбергського корпусу (на той час в/ч НОМЕР_1 військове об`єднання Збройних сил України, що існувало у 19922004 роках,дислокувалося в АР Крим) зарахований на службу до Збройних Сил України.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України № 146 від 21.02.2012 ОСОБА_7 призначено на посаду заступника командира НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_3 , ВОС НОМЕР_4 ), для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом Міністерства оборони України від 06.04.2012 № 280 ОСОБА_7 присвоєно військове звання полковник.

Відповідно до структури ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка діяла станом на 2014 рік, ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_3 ) дислокувалася в АДРЕСА_1 , одними з основних завдань якої було здійснення захисту військово-морських баз, торговельних портів, прибережних комунікацій, промислових і адміністративних центрів, розташованих в прибережному районі, протидесантна оборона.

Під час проходження військової служби на вищевказаній посаді ОСОБА_7 , як заступник командира бригади здійснював безпосередній контроль за виконанням завдань, які стояли перед військовою частиною, організовував роботу військовослужбовців частини та її підрозділів, здійснював контроль за діяльністю частини, здійснював забезпечення проведення заходів для оборони частини, виконував обов`язки командира бригади, у разі його відсутності. Крім того, особисто відповідав перед державою: за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини; за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, а також був зобов`язаний виконувати інші завдання та обов`язки Командира (начальника), що визначені ст.ст. 70, 71 (діючих станом на 2014 рік) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Крім того, ОСОБА_7 , під час виконання обов`язків, був зобов`язаний, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49, 58, 70 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які вимагають від нього діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, підтримувати особовий склад у бойовій та мобілізаційній готовності,свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, зобов`язують постійно підтримувати військову дисципліну, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_7 , був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники) та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Разом з тим, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Військово-Морських Сил Збройних Сил України у військовому званні полковник, обіймаючи вищевказану посаду, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи всупереч інтересам України, в період збройного конфлікту, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України - державну зраду, за наступних обставин.

Так, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і почали збройний конфлікт проти України.

В подальшому, протягом лютого-березня 2014 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, захоплювали державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тобто здійснили тимчасову окупацію вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову № 1702-6/14 "Про проведення загальнокримського референдуму", чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно-правовими актами.

Факт порушення встановлений Конституційним Судом України, який у рішенні від 14.03.2014 № 2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову "Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим", внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь-яку легітимність.

За таких обставин, статус території АР Крим, відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII визначено, як тимчасово окупована територія, унаслідок збройної агресії Російської Федерації та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про національну безпеку України» визначено, що збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт).

Таким чином, станом на березень 2014 року, Україна перебувала у стані, що характеризується діями щодо вирішення національно-етнічних, релігійних та інших протиріч із застосуванням засобів збройного насильства, за яких держава не переходить в особливий стан, що визначається як війна, і не вводить режим воєнного стану в країні або на частині її території, а збройна боротьба не виходить за межі операційного напрямку (мають місце різні військові інциденти, військові акції, інші військові зіткнення обмеженого масштабу (низької інтенсивності) із застосуванням іррегулярних або регулярних збройних формувань), тобто знаходилася у періоді збройного конфлікту.

Впродовж березня 2014 року, (точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим)невстановленими на теперішній час озброєними представниками Збройних Сил Російської Федерації, за сприяння заступника командира НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_3 ) ОСОБА_7 , який разом з командиром НОМЕР_2 в/ч НОМЕР_3 полковником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 добровільно надав безперешкодний доступ до території військової частини, здійснено незаконне захоплення адміністративної території, штабу, зброї та боєприпасів зазначеної військової частини, яка дислокувалася в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана.

В один із днів березня 2014 року, (точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) особовому складу військової частини НОМЕР_3 , особисто командиром вказаної військової частини полковником ОСОБА_8 та його заступником ОСОБА_7 , усно доведено вищезазначені обставини, що склалися в АР Крим та необхідність у зв`язку з цим прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо передислокації особового складу на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України або наданні згоди на проходження подальшої служби в Збройних Силах Російської Федерації.

Крім того, ОСОБА_7 , незважаючи на отримання у зазначений період часу усного наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 , про передислокацію особового складу військової частини НОМЕР_3 та її структурних підрозділів на материкову територію України, зокрема до в/ч НОМЕР_5 , яка розташовувалась в АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вимог Статутів Збройних Сил України, наказ не виконав, до місця дислокації частини у визначений строк, не прибув.

Так, полковник ОСОБА_7 , будучи в силу ст. 13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України, будучи військовослужбовцем Військово-Морських Сил Збройних Сил України, зобов`язаний серед іншого додержуватись Військової присяги, в один із днів березня 2014 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), знаходячись на території військової частини НОМЕР_3 (АДРЕСА_1 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилось:

- у відмові в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та наданні згоди на проходження подальшої служби в Збройних Силах Російської Федерації;

- проходженні військової служби в лавах ЗС РФ на посаді заступника командира НОМЕР_6 бригади берегової оборони чорноморського флоту ЗС РФ (в/ч НОМЕР_7 ), з військовим званням полковник.

Окрім того, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді на посаді заступника командира НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_3 , ВОС НОМЕР_4 ), у військовому званні полковник, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, З, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 13 травня 2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби назавжди, без дозволу командування частини, вчинив нез`явлення на службу у визначений спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України №Д-1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» час до місця дислокації військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу.

27.09.2024 ОСОБА_7 повідомленопро зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру особі у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України.

У передбачений законом спосіб повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України.

Підозрюваний ОСОБА_7 відповідно вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликався 07,08,09 жовтня 2024 року до слідчого відділу УСБУ в Херсонській області. Підозрюваний жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

23.11.2017 р. постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, на виклики слідчого до органу досудового розслідування не з`являється, про причини своєї неявки не повідомляє, слідчий просить про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на обставини, у ньому викладені.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на розсуд суду.

Вислухавши доводи прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, ч. 1 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, зокрема, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КПК України встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Пунктом 20-1 Розділу XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України визначено, що тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій ст. 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 5 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, підтверджується даними: протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які в підтвердили, що військовослужбовець ЗС України ОСОБА_7 після захоплення в/ч НОМЕР_3 не вийшов на визначене місце дислокації, та перейшов на службу в зс рф; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в ході проведення слідчої дії впізнали ОСОБА_7 ; протоколів огляду соціальної мережі «YouТube»за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в ході проведення слідчої дії зазначили, що на відеозаписі зображений ОСОБА_7 у військовій формі зразка вмф рф; списків офіцерів Військово-Морських Сил Збройних Сил України, які прибули з тимчасово окупованої території АР Крим в/ч НОМЕР_3 до визначених пунктів прибуття у визначені строки, та в яким відсутні відомості щодо ОСОБА_7 ; відповіді з оперативного підрозділу на доручення слідчого щодо місця знаходження станом на даний час ОСОБА_7 на ТОТ АР Крим; протоколу огляду соціальної мережі «YouТube», а саме відеозапису «Фильмвизитка 3 взвода», в ході проведення якого виявлено ОСОБА_7 у військовій формізразка вмф рф.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

27.09.2024 ОСОБА_7 повідомленопро зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру особі у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_7 , будучи викликаними до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 07,08,09 жовтня 2024 рокудо слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

23.11.2017 р. постановою слідчого підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на даний час ОСОБА_7 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за ймовірно вчинені ним особливо тяжкий та нетяжкий злочини, виїхавши на тимчасово окуповану територію України, за викликом слідчого у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про необхідність його прибуття до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України, неодноразово не з`явився, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного, а відтак, і задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 135, 139, 297-1, 297-5, п. 20-1 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 09.01.2015 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1