Справа № 166/1769/24
Провадження № 1-кп/162/57/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000088, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 липня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України,

встановив:

Захисником ОСОБА_5 03 лютого 2025 року подано клопотання про повернення обвинувального акта.

Клопотання умотивовано тим, що формулювання обвинувачення не містить чіткого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Зокрема, в обвинуваченні вказано, що ОСОБА_4 у період з 15 липня 2021 року по 12 липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в невстановленому місці, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою невстановленим способом заздалегідь домовився про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною. В подальшому ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане посвідчення водія буде підроблене, перебуваючи у невстановленому місці, за невстановлених обставин у період часу з 15 липня 2021 року по 12 липня 2022 року передав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої особисті анкетні дані, зразок особистого підпису та фото для внесення відомостей у посвідчення водія. Надалі, в період часу з 15 липня 2021 року по 12 липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи невстановлену досудовим розслідуванням комп`ютерну техніку, термосублімаційним способом друку, із застосуванням оргтехніки, виготовила посвідчення водія категорії «В», «С1», «С» серії НОМЕР_1 , виданого 15 липня 2021 року територіальним сервісним центром № 6541, вказавши у ньому особу, якій видано документ: ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 у період часу з 15 липня 2021 року по 12 липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) за невстановлених обставин отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 та залишив у себе для можливості використання такого документа як офіційного. Крім цього, ОСОБА_4 близько 12 години 02 хвилини 12 липня 2022 року, по вулиці Газіна у селищі Ратне Ковельського району Волинської області керував транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , завідомо знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою засвідчення факту наявності у нього дійсного права на керування транспортним засобом, пред`явив вказане посвідчення працівникам СРПП відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, чим використав завідомо підроблене посвідчення водія. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України.

Таким чином, захисник вважає, що обвинувальний акт не містить чіткого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, що не може бути усунуто в ході судового розгляду, порушує право обвинуваченого на захист, а також може призвести до необґрунтованого рішення по справі.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання захисника заперечив, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Вивчивши клопотання, зміст обвинувального акта, заслухавши сторони, суд доходить наступних висновків.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з частиною першою статті 20 КПК підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 КПК кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 291 КПК обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3 1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8 1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Аналіз процитованого законодавства вказує на те, що у підготовчому судовому засіданні суд може повернути обвинувальний акт виключно за відсутності у ньому відомостей щодо його форми та змісту, викладених у частині другій статті 291 КПК.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 має передбачені законом реквізити, у тому числі формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, з вказівкою на статті кримінального закону.

Питання доведеності обвинувачення, допустимості та достатності доказів обвинувачення є предметом судового розгляду і вирішуються судом відповідно до статті 62 Конституції України. При цьому обвинувачений має право не свідчити проти себе відповідно до статті 63 Конституції України. Сторона захисту не позбавлена можливості подати суду докази на спростування версії обвинувачення.

Отже, клопотання захисника ОСОБА_5 не відповідає процесуальним інтересам сторони захисту на якнайшвидший розгляд кримінального провадження за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 314 КПК, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000088 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1