ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2284/23
Провадження №1-кп/477/186/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000496, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новомиколаївка Жовтневого району Миколаївської області, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 (не з`явився),

а також потерпілого ОСОБА_6 , (не з`явився),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що ввечері одного із днів в середині липня 2022 року, точний день та час під час слідства встановити не виявилося можливим, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, введеного в Україні Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року Про затвердження Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року Про введення воєнного стану в Україні, продовженого потім відповідними Законами України № 2119-ІХ від 15 березня, № 212-ІХ від 21 квітня, № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, скориставшись відсутністю власника будинку ОСОБА_6 , проник через вікно до будинку по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав радіоприймач моделі NK-40АС/NK-409АС вартістю 350 грн, спортивні штани фірми ELSY вартістю 200 грн, 5 пляшок горілки марки Неміров об`ємом 0,5 л кожна і вартістю 130 грн кожна. З викраденим майном з місця вчинення злочину він зник і розпорядився ним на власний розсуд, завдавши власнику майна ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1200 гривен 00 копійок.

За викладених обставин дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час розгляду справи обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність його діяння. Розгляд цього питання вважав можливим здійснити без його захисника, який до судового засідання не з`явився без поважних причин.

Прокурор в судовому не заперечувала проти закриття провадження.

Потерпілий до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою.

Суд, перевіривши клопотання обвинуваченого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів (далі Закон № 3886-ІХ, згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП, якими посилена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно нової редакції ч.1 ст. 51 КУпАП, відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином з 09 серпня 2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому, суд бере до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Зазначене узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, висловленої у постанові від 07.10.2024 (справа №278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого у липні 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень, а 50% від його розміру 1240,50 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого ним майна, з якого настає кримінальна відповідальність за цією нормою становить 2481 грн (1240,50 х 2).

Згідно з висунутим йому обвинуваченням загальна сума викраденого майна складає 1200 грн.

Таким чином протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до п. 1? ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4? частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За змістом п. 4? ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Підставами для закриття кримінального провадження у випадку втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є згода на це підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно абзацу 5 частини 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4? частини першої, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479? цього Кодексу.

У главі 36? КПК України визначено особливості здійснення кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 479? КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4? частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4? ч.1 ст.284 КПК України констатує відсутність караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, навпаки, спрямоване на захист прав цієї особи, а тому, враховуючи, що кримінальна відповідальність за діяння, яке втратило якість злочинності припиняється, то й кримінальне переслідування відносно підозрюваного, обвинуваченого за таке діяння підлягає припиненню. Тому суд у судовому провадженні не може не відреагувати на зміну державою оцінки певного діяння і має у процесуальному порядку відреагувати на скасування кримінальної відповідальності за діяння. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 грудня 2019 року в справі №153/1289/18.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24 серпня 2023 року визначено перелік способів, за яких нормативно-правовий акт або окремий його структурний елемент вважається таким, що втратив чинність. Серед інших способів законодавець також визначив, втрату чинності нормою, зокрема, якщо суб`єкт правотворчої діяльності прийняв (видав) у встановленому цим Законом порядку рішення про визнання прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що втратив чинність та в інших випадках, визначених законом.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479? КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4? ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження №0000496 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю на цій підставі, тобто у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 284,369-372, 479? КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі пункту 4? частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий:

суддя ОСОБА_1