Справа № 953/9505/24
Провадження № 1-кс/953/2118/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001081 від 18.09.2024, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Геніївка Зміївського району Харківської області, громадянки України, одруженої, непрацюючої, студентки 4 курсу першого рівня вищої освіти факультету юстиції Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,за адресою: м. Харків, Харківське Шоссе, буд. 26-А стосовно підозрюваної ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001081 від 18.09.2024 та продовження покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків передбачених пунктами 1-4, 8 частини 5 статті 194 КПК України у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 01.02.2023, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту м. Харкова в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, за таких обставин.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що на початку грудня 2023 року, більш точна дата невстановлена, але не пізніше 22.12.2023, ОСОБА_4 познайомилась з ОСОБА_6 , яка звернулась до неї як до юриста у сфері земельних відносин, з проханням допомогти отримати її родині у власність земельні ділянки у кількості 7 ділянок, які знаходяться поза межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківської області. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_6 чи її родичам.

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що Законом України від 24.03.2022 № 2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» доповнено пунктом 27 розділ Х Земельного кодексу України згідно підпункту 5 якого, під час дії військового стану встановлюється заборона на безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації та що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом, розуміючи, що земельні ділянки, які родичі ОСОБА_6 хочуть отримати у власність, не відповідають умовам, за яких їх можна оформити у приватну власність, користуючись необізнаністю у питаннях земельних відносин ОСОБА_6 та її родичі, з корисливих мотивів вирішила заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 чи її родичів у великих розмірах

На початку грудня 2023 року, більш точна дата не встановлена, але не пізніше 22.12.2023, ОСОБА_4 в розмові з ОСОБА_6 дізналась, шо родина останньої хоче отримати у власність земельні ділянки у кількості 7 ділянок, які знаходяться поза межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківської області, при цьому остання показала ОСОБА_4 місцерозташування зазначених земельних ділянок та пояснила, що наскільки їй відомо, лише трьом ділянкам присвоєно кадастровий номер, а по іншим зазначені відомості відсутні та проекти землевідведення не оформлялись, у користуванні вказані ділянки не перебувають, а є землями державної власності. В цей час ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані земельні ділянки не можливо безоплатно отримати у власність на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України, не повідомила про це ОСОБА_6 та вирішила скористатись вказаним приводом з метою особистого збагачення, шляхом вчинення шахрайства, упевнила ОСОБА_6 що має необхідний досвід та допоможе їй та її родині отримати у власність земельні ділянки які вони бажали, а також повідомила, що вартість її послуг складатиме розмір 26 000 доларів США, половину із якої необхідно передати їй відразу, а другу половину після отримання документів про власність на вказані земельні ділянки при цьому зазначила, що право власності на вказані земельні ділянки буде оформлено до кінця березня 2024 року.

Після чого ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_4 , будучи впевненою в тому, що остання має досвід в наданні юридичних послуг у сфері земельних відносин і дійсно може допомогти придбати у власність земельні ділянки які цікавлять її та її родину, повідомила про це своєму брату - ОСОБА_7 , який погодився надати власні грошові кошти на оплату вищезазначених послуг ОСОБА_4 та 22.12.2023 року вони разом передали останній грошові кошти в сумі 13000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на вказану дату є еквівалентом 488670 грн.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 та її родичів, ОСОБА_4 , вдаючи вигляд, що вона виконує взяті на себе зобов`язання перед ОСОБА_6 , періодично телефонувала останній, у телефонному режимі звітувала про роботу, прохала документи які ніби то їй необхідні для оформлення земельних ділянок у власність, тощо. Розуміючи, що ОСОБА_6 на її родичі повністю їй довіряють, 02.02.2024 року попрохала ОСОБА_6 передати їй непередану частину оплати у розмірі 8500 доларів США, на що остання погодилась та знову її брат ОСОБА_7 в той же день передав свої власні грошові кошти у сумі 8500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на вказану дату є еквівалентом 319600 грн, а 12.03.2024 ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 на вимогу останньої грошові кошти у розмірі 3500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на вказану дату є еквівалентом 134 330 грн, в якості повної оплати послуг ОСОБА_4 .

У кінці березня 2024 року, ОСОБА_4 , розуміючи що сплинув строк взятих нею на себе зобов`язань щодо передач у власність ОСОБА_6 та її родині, земельних ділянок, бажаючи і надалі заволодівати грошовими коштами останніх, продовжуючи свої шахрайські дії, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, повідомила ОСОБА_6 , що всі необхідні документи уже готові, однак необхідно змінити цільове призначення земельних ділянок які передаються у власність і їй на витрати пов`язані з вказаним питанням, необхідно ще грошові кошти у сумі 3500 доларів США, а також вона окремо може допомогти з прокладанням дороги до вказаних земельних ділянок за окрему плату у сумі 1300 доларів США, погодившись на зазначену пропозицію ОСОБА_8 , передав в зазначений період ОСОБА_4 власні грошові кошти на загальну суму 4500, що згідно курсу НБУ станом на 31.03.2024 становило суму еквівалентну 176490 грн, та окремо 11000 грн, а всього грошових коштів на суму 186 490 грн.

Розуміючи, що ОСОБА_6 та її родина повністю їй довіряють і не сумніваються в правдивості її слів, а також не вимагають будь якого їх підтвердження , наприкінці червня на початку липня 2024 року, маючи на меті власне збагачення, з корисливих мотивів, знову попросила ОСОБА_6 про передачу їй грошових коштів у розмірі, спочатку, 4900 доларів США, а потім ще 2500 доларів США , посилаючись на те, що знову виникли проблеми з підписанням документів і ці грошові кошти їй потрібні на витрати пов`язані з вирішенням вказаних питань і ОСОБА_7 повністю довіряючи ОСОБА_4 передав наприкінці червня на початку липня 2024 року передав їй власні грошові кошти у загальному розмірі 7400 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 01.07.2024 становило суму еквівалентну 299 330 грн.

На початку серпня 2024 року, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 та її родини, користуючись довірою останніх, ОСОБА_4 повідомила, що необхідно щоб вони передали їй грошові кошти у розмірі 21 000 доларів США, повідомивши, що вказана сума грошових коштів їй потрібна для вирішення питання в державних органах, оскільки всі документи на земельні ділянки вилучено правоохоронними органами, на що ОСОБА_6 попросила надіслати їй копії документів які підтверджують її слова та у відповідь ОСОБА_4 надіслала фото документів які не відповідають дійсності, а саме рішень Височанської селищної ради Харківської області про надання дозволу на виготовлення проекту землевідведення на ім`я ОСОБА_6 та її родини, довідки з Державного земельного кадастру, тощо. Думаючи, що таким чином, вона відновила довіру ОСОБА_6 та її родини, маючи на меті заволодіти їх грошовими коштами, з корисливих мотивів, шляхом шахрайства 15.10.2024 року ОСОБА_4 , зловживаючи довірою повідомила ОСОБА_6 , що сума необхідних коштів зменшилась до 13 000 доларів США які необхідно передати якнайшвидше, якщо вони все таки хочуть отримати земельні ділянки у власність.

22 жовтня 2024 року, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 та її родини, користуючись довірою останніх, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , шляхом обману отримала 13000 доларів США для вирішення питання про отримання земельні ділянки у власність.

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_4 розпоряджалась на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 965030 грн, що є особливо великим розміром.

Строк дії запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_4 закінчується 21 березня 2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних дій, а саме: систематизувати матеріали кримінального провадження; для виконання вимог ст. 290 КПК України ознайомити осіб з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій є необхідними для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що провести вказані слідчі та процесуальні дії на даний час не надається за можливе зокрема через те, що 14.03.2025 отримано висновок судово-криміналістичної експертизи матеріалів аудіо-, відеозапису. Матеріали провадження складають 3 томи які необхідно привести у відповідність до вимог чинного законодавства та здійснити їх систематизацію, також необхідний достатній час для ознайомлення сторони захисту та потерпілого з матеріалами кримінального провадження.

На обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тому можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може спровокувати останню переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою спонукання останніх давати неправдиві, необхідні їй показання, оскільки підозрюваній відомі їх анкетні дані, підозрювана має право ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження, може робити копії відповідних документів.

ОСОБА_4 без застосування до неї запобіжного заходу, може не виконувати вимоги слідчого, прокурора та суду, може не з`являтись за їх вимогою для ознайомлення з матеріалам кримінального провадження, виїхати за кордон, змінити місце проживання, таким чином затягуючи завершення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що 15 березня 2025 року потерпілим ОСОБА_7 надано заяву відповідно до якої, підозрювана ОСОБА_4 відшкодувала в повному обсязі спричинену матеріальну шкоду, у потерпілого до підозрюваної відсутні вимоги як матеріального, так і нематеріального характеру, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор вважає, що наявні ризики хоча і зменшились з моменту обрання запобіжного заходу, однак вони не припинили свого існування, наразі є необхідність в продовженні строку домашнього арешту та зміні часу домашнього арешту з цілодобового на нічний в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив продовжити стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та змінити час домашнього арешту з цілодобового на певний період доби з 22 години до 06 години наступного дня.

Підозрювана в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши таке. Викладені в клопотанні обставини не свідчать про неможливість до завершення строку дії попередньої ухвали слідчого судді завершити досудове розслідування, оскільки систематизація матеріалів кримінального провадження чи виконання вимог ст. 290 КПК України не є слідчими чи процесуальними діями, а тому не є обставинами, які у розумінні ст. 199 КПК України перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім того, висновок судової експертизи матеріалів аудіо-, відеозапису отримано тільки 14 березня 2025 року, прокурор не звернув уваги на те, що після отримання вказаного висновку, слідча СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 не вжила жодних заходів, щодо повідомлення стороні захисту про відкриття матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України, хоча з дня отримання висновку пройшов тривалий час, а для складання та направлення стороні захисту повідомлень про завершення досудового розслідування не потрібно стільки часу, скільки просить сторона обвинувачення.

Також захисник зазначив, що у діях підозрюваної ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, що не дає суду підстав продовжувати такий суворий запобіжний захід, оскільки підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, є необґрунтованою. Прокурор не звертає увагу на те, що ОСОБА_4 раніше не судима, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання та реєстрації, має на утриманні дитину, яка продовжує навчання, перебуває у шлюбі із ОСОБА_10 , має на утриманні матір пенсійного віку, тобто має тісні соціальні зв`язки. Протягом строку дії попереднього запобіжного заходу не порушувала покладених не неї обов`язків, сумлінно їх виконувала, кожного разу своєчасно прибувала до слідчого для участі у процесуальних діях.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані сторонами докази, висновує про таке.

Відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001081 від 18.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування - до 22 грудня 2024 року, який полягає в забороні підозрюваній цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 із зобов`язанням протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

18 грудня 2024 року виконуючий обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури постановою продовжив строк досудового розслідування у даному кримінальному проваджені до трьох місяців, тобто до 22 січня 2025 року.

19 грудня 2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова постановив ухвалу про продовження застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зі строком дії до 22 січня 2025 року включно.

21 січня 2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова постановив ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001081 від 18 вересня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, до шести місяців, а саме до 22 квітня 2025 року.

21 січня 2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова постановив ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зі строком дії до 21 березня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Надані стороною обвинувачення докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.09.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 23 вересня 2024 року; відомості отримані в ході огляду телефону свідка ОСОБА_6 ; відомості отримані під час огляду цифрового носія наданого потерпілим ОСОБА_7 ; відомості отримані під час проведення негласних слідчих (розшукових) дії, а саме аудіо-, відеоконтролю за особою та контролем за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, які зафіксовані у протоколах за результатами проведення НСРД № 8217нт/55/119/01-2024, 8218нт55/119/01-2024; відомості та документи отримані за вих.02-22/2867 від 27.11.2024 від Височанської селищної ради Харківського району Харківської області; заява потерпілого ОСОБА_7 від 13 березня 2025 року; висновок експерта від 20.02.2025 року № СЕ-19/121-24/37126-ВЗ за результатами судової експертизи відео-, звукозапису.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор в обґрунтування клопотання, на цій стадії кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення обґрунтованою.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, враховуючи особу підозрюваної, яка не працює та не має неповнолітніх дітей, не має на утриманні непрацездатних осіб, що свідчить про відсутність таких міцних соціальних зв`язків на території України та зв`язків з державою, які б превалювали над її зацікавленістю у переховуванні, враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведено всі необхідні процесуальні та слідчі дії. Повідомлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується у тому числі показаннями потерпілого та свідків.

Разом з цим, слідчий суддя вважає недоведеним та необґрунтованим стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доводи сторони обвинувачення про можливість підозрюваної не виконувати вимоги слідчого, прокурора та суду, не з`являтись за їх вимогою для ознайомлення з матеріалам кримінального провадження, виїхати за кордон, змінити місце проживання, таким чином затягувати завершення досудового розслідування, не містять належного обґрунтування, зокрема обставин, які б свідчили про наявність зазначених ризиків, та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченим, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваній суд враховує її особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

Слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Всі доводи захисника щодо особи підозрюваної не можуть бути підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу, оскільки такі відомості існували на момент обрання запобіжного заходу та були враховані та оцінені слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, отже жодним чином не свідчать про можливість застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу. На думку слідчого судді, належна процесуальна поведінка підозрюваної, на яку посилається захисник, забезпечується саме застосуванням до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не може бути підставою для зміни такого заходу.

Доводи захисника про те, що систематизація матеріалів кримінального провадження чи виконання вимог ст. 290 КПК України не є слідчими чи процесуальними діями, а тому не є обставинами, які у розумінні статті 199 КПК України перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді є необґрунтованими, з огляду на таке. Слідчий суддя роз`яснює, що окрім ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, необхідним є також складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, проведення інших процесуальних дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування для прийняття стороною обвинувачення кінцевого процесуального рішення за результатами досудового розслідування. За викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведена наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування і зверненню з обвинувальним актом до суду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Щодо посилання сторони захисту на відсутність у діях підозрюваної ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає, що питання встановлення фактичних обставин кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінальних правопорушень, у тому числі питання правильності кваліфікації дій підозрюваної на підставі аналізу доказів у їх сукупності, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час судового розгляду. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальні правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

З часом проведення досудового розслідування заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом хоч і зменшилися, проте об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом стосовно підозрюваної ОСОБА_4 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду. При цьому, надаючи оцінку доводам сторони захисту, слідчий суддя звертає увагу, що ініціюючи питання про продовження тримання підозрюваної під домашнім арештом, прокурор просить змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваній у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, що безумовно покращує становище підозрюваної.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001081 від 18.09.2024 задовольнити.

Змінити відносно підозрюваної ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваній у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, суду залишати житло за адресою: м. Харків, Харківське Шоссе, 26-А., строком в межах строку досудового розслідування до 22 квітня 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити до 22 квітня 2025 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 18 березня 2025 року

Слідчий суддя ОСОБА_1