Єдиний унікальний номер 448/2260/24
Провадження № 1-кп/448/77/25
В И Р О К

Іменем України

26.02.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиськаматеріали кримінального провадження №0000279 від 26.11.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сороки Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, неодруженого, працюючого водієм в Республіці Молдова,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ),

та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що він о 01:50 год. 26.11.2024р., прямуючи пасажиром рейсового автобусу сполучення «Кишинів - Прага» марки «Setra», реєстр.номер 9АU0708 через МАПП «Шегині» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, вул. Дружби, 201, у напрямку на виїзд з України, ОСОБА_8 умисно, незаконно, контрабандним способом, з приховуванням від митного контролю, шляхом прикріплення зіп-пакету прозорою клейкою стрічкою до гомілки лівої ноги із внутрішнього боку та накривши його штаниною джинсів, намагався перемістити через митний кордон України психотропну речовину РVР, масою 0,4756 грам, поміщену у зазначений зіп-пакет, яка у відповідності до списку № 2 Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин.

Зазначену вище речовину ОСОБА_8 до митного контролю не пред`явив та жодними своїми діями не повідомив працівників митниці і прикордонної служби про її наявність та намір перемістити через державний кордон України. В ході проведення митного контролю ОСОБА_8 вибрав смугу руху «зелений коридор», чим засвідчив наявність товарів в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та письмовому декларуванню, а також не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження, під час усного опитування не задекларував наявність психотропної речовини та до митного контролю не пред`явив її.

Злочинний задум ОСОБА_9 не був доведений до кінця через виявлення в зоні митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці Держмитслужби Україна, що за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, вул. Дружби, 201, під час проведення митного контролю співробітниками Львівської митниці спільно із військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою службової собаки, вищезазначеної психотропної речовини, прихованої від митного контролю способом, що утруднює його виявлення, а саме на тілі ОСОБА_10 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, - закінчений замах на контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини, а саме закінчений замах на її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

26.02.2025 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_8 , з другого боку, з участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину), даних про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним (обвинуваченим) своєї вини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і наслідків вчинення злочину у кримінальному провадженні, а саме те, що відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченим кримінальним правопорушенням шкода не завдана, цивільний позов у даній справі не заявлявся та заявлятись не буде, та взято до уваги інтереси суспільства щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сторони узгодили про призначення ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ст.69 КК України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.305 КК України, зокрема покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., без конфіскації майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.

Прокурор ОСОБА_5 також не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердила в суді, що обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 визнав беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 (повністю визнав винуватість у вчиненому злочині, вперше притягується до кримінальної відповідальності, перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину), наявності обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та свідчить про наявність підстав для призначення на підставі ч.1, 2 ст.69 КК України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.305 КК України, без додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Суд, враховуючи положення ч.ч.1, 2 ст.69 КК України, вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у виді штрафу, без додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 зазначене покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, таким, що відповідатиме особі обвинуваченого, є справедливим і достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України меті покарання та відповідатиме принципу верховенства права, закріпленого в ст.8 КПК України.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2025 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 , з участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України та із застосуванням положень ст.69 КК України, а саме покарання у виді штрафу без конфіскації майна, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 29.11.2024 року накладено арешт на порошкоподібну речовину білого кольору в поліетиленовому zір-пакеті прозорого кольору.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно, - відсутні.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речовий доказ, а саме: порошкоподібна речовина білого кольору PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса після проведення перевірки 0.4701 грам, котра поміщена у полімерний сейф-пакет експертної служби МВС України №6060899 та знаходиться у кімнаті речових доказів СВ Управління СБ України у Львівській області знищити.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, процесуальні витрати по справі за проведення хімічної експертизи №СЕ-19/114-24/28302-НЗПРАП від 27.11.2024 року у розмірі 3183,60 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь Держави.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.12.2024 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 26.01.2025 року. Після закінчення цього строку прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Клопотань стороною обвинувачення щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили заявлено не було та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000279 від 26.11.2024 року, укладену 26.02.2025 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), з участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України - штраф у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, без конфіскації майна.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.11.2024 року на порошкоподібну речовину білого кольору в поліетиленовому zір-пакеті прозорого кольору - скасувати.

Речовий доказ: порошкоподібну речовину білого кольору PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса після проведення перевірки 0.4701 грам, котра поміщена у полімерний сейф-пакет експертної служби МВС України №6060899 та знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів СВ Управління СБ України у Львівській області знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення хімічної експертизи №СЕ-19/114-24/28302-НЗПРАП від 27.11.2024 року в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 коп. стягнути з ОСОБА_11 на користь Держави.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) - не обирати.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_12