ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/3209/24 Номер провадження 11-сс/814/105/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві у залі суду матеріали провадження у кримінальному провадженні №0000688 від 01 листопада 2024 року, за апеляційною скаргою скаржників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою частково задоволено скаргу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скасовано постанову заступника начальника СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 14 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0000688 від 01 листопада 2024 року в частині закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалено направити матеріали кримінального провадження №0000688 від 01 листопада 2024 року до СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для продовження досудового розслідування.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Залишаючи в силі постанову в частині закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України слідчий суддя зазначив, що під час досудового розслідування не було встановлено прямого умислу ОСОБА_11 на спричинення смерті скаржникам, хоча встановлено існування неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Слідчий суддя вказав, що посилання у скарзі на те, що у оскаржуваній постанові зазначено: «Намір на вбивство він мав …», є лише технічною опискою, оскільки таке твердження суперечить поясненням ОСОБА_11 .

Слідчий суддя вказав про хибність висновків слідчого щодо закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України, з огляду на заволодіння ОСОБА_11 каністрою з бензином, в результаті чого він отримав реальну можливість розпоряджатися та користуватися цим майном. Окрім того, слідством не визначено вартість самої каністри, у якій знаходився бензин, та яка була викрадена.

Закриваючи кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, слідством не розглянуто питання щодо перекваліфікації діяння із зазначеної норми на ст. 162 КК України, оскільки каністру з бензином було викрадено з приміщення сараю скаржників.

В апеляційній скарзі апелянти прохають скасувати ухвалу слідчого судді скасувати в частині відмови в задоволенні скарги, щодо закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову заступника СВ ВП № З ГУНП в Полтавській області від 14.11.2024 ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження №0000688, внесеного до ЄРДР 01.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

На переконання апелянтів, в діях ОСОБА_11 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він знав, що в будинку знаходяться люди та відповідно часу злочину вчиненого в комендантську годину, після скоєння крадіжки з проникненням, підпалив пляшку з горючою речовиною та кинув в житловий будинок, тим самим поставивши під реальну загрозу життя людей скоїв замах на умисне вбивство.

Вказують, що в діях ОСОБА_12 вбачається склад злочину передбаченого ч.1 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, з огляду на те, що ОСОБА_12 сам поставив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у небезпечний для життя стан, кинувши до оселі пляшку з паливом, підпаливши домівку у якій знаходилися і враховуючи годину скоєння злочинну, та після займання пожежі не вжив заходів щодо порятунку потерпілих, а залишив їх без допомоги в небезпечному для життя стані та втік з місця скоєння злочину.

Заслухавши суддю доповідача, адвоката ОСОБА_7 та скаржника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, вислухавши прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги та вважав законною та обґрунтованою ухвалу слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Главою 26 КПК України передбачена можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

Вимогами п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи в задоволенні скарги в частині вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, слідчий суддя виходив з того, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим в повній мірі були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

На думку колегії суддів, такі висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є передчасні.

Так, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст.284 КПК України, підстави для його закриття.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не були дотримані, а викладені у скарзі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.

Постанова слідчого містить лише посилання на те, що доводи, викладені ОСОБА_8 щодо посягання на життя з боку ОСОБА_11 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому кримінальне провадження необхідно закрити за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.

При цьому з тексту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких досліджених обставин та наявних доказів, слідчий дійшов висновку про закриття даного кримінального провадження.

Так, в ході апеляційного розгляду провадження, ОСОБА_8 вказував про наявність свідків, яким відомі обставини погроз з боку ОСОБА_11 та його наміру на вбивство потерпілих, які не були допитані слідчим в ході проведення досудового розслідування.

Тим самим, слідчим не повно проведено з`ясування фактичних обставин під час здійснення досудового розслідування.

Окрім наведеного, колегія суддів зауважує, що матеріали кримінального провадження містять лише письмові пояснення ОСОБА_11 , відібрані у нього оперуповноваженим ВКП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за дорученням слідчого, проте ОСОБА_11 в ході досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження допитаний в порядку, визначеному КПК України, не був.

Вказане залишилося поза увагою слідчого судді, що призвело до помилкових висновків про обґрунтованість та вмотивованість постанови слідчого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування є не повним та не всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

Слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дані обставини не враховані.

Висновки слідчого судді в частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України є правильними та належним чином вмотивованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу скаржників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року скасувати.

Постановити нову, якою скаргу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити, скасувати постанову заступника начальника СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 14 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0000688 від 01 листопада 2024 року, а матеріали кримінального провадження №0000688 повернути для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4