УХВАЛА

Іменем України

03.04.2025 Справа №607/6955/25 Провадження №1-кс/607/2013/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

УСТАНОВИЛА:

03.04.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вимагав та 03.02.2025 отримав частину неправомірної вигоди у сумі 1000 доларів США від військовозобов`язаного ОСОБА_7 за здійснення впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до системи «Оберіг» відомостей про зняття його з розшуку у зв`язку із порушенням ним законодавчих актів.

Так, орган досудового розслідування встановив, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 14.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 був виявлений його мобільний телефон марки «Xiaomi». Під час проведення огляду вказаного мобільного телефону була виявлена переписка у програмі «WhatsApp» із особою « ОСОБА_8 », який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 . З цієї переписки вбачається, що ОСОБА_6 залучив ОСОБА_3 до сприяння успішного зняття з розшуку ОСОБА_7 по системі «Оберіг».

Також 02.04.2025 під час проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 були виявлені та вилучені: мобільний телефон марки «Black view», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-картка з абонентським номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , в якому наявна сім-картка з абонентським номером НОМЕР_6 .

Постановою слідчого від 02.04.2025 указані вище предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За таких підстав, вважаючи вказане майно таким, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_9 не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що під час проведення обшуку дане майно добровільно надане ОСОБА_3 для його огляду. При цьому в органу досудового розслідування було достатньо часу з моменту вилучення даного майна для здійснення усіх необхідних слідчих дій. Зазначив, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та волонтером і у своїй діяльності використовує указані мобільні телефони, які містять відомості про клієнтську базу, а також програмне забезпечення, яке необхідне для здійснення підприємницької діяльності. Відтак накладення арешту на мобільні телефони та сім-картки призведе до неможливості ОСОБА_3 отримувати кошти, матеріально забезпечувати себе і свою сім`ю. Вважає такий захід забезпечення кримінального провадження непропорційним втручанню в права особи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав позицію свого адвоката, заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на належне йому майно. Зазначив, що за допомогою мобільних телефонів здійснює свою підприємницьку та волонтерську діяльність і це є єдиним його способом заробітку.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Слідча суддя встановила, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 02.04.2025 на підставі ухвали слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2025 проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час даного обшуку вилучені: мобільний телефон марки «Black view», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_6 .

Відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській ОСОБА_10 від 02.04.2025 зазначені мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.01.2025 та після проведення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій речові докази вирішено передати до відповідного місця їх зберігання.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих (розшукових) дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо та предметом яких може бути вилучене майно, слідча суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідча суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому доводи ОСОБА_3 та його адвоката з приводу негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідча суддя вважає необґрунтованими та недоведеними належними доказами.

Так, слідчій судді не надані докази того, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та займається волонтерською діяльністю. Так само власник майна не довів, що свою діяльність здійснює саме за допомогою вилучених мобільних телефонів та відсутність такого майна призведе до неможливості заробляти кошти та утримувати себе і свою сім`ю.

Поряд з цим слідча суддя враховує потреби досудового розслідування та необхідність проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні та вважає, що накладення арешту на указане майно виправдовує потреби даного кримінального провадження.

Також слідча суддя роз`яснює, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на:

- мобільний телефон марки «Black view», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_6 ,

власником яких є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 ,шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_3 та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1