Справа №: 398/846/22
провадження №: 1-кп/398/74/25
УХВАЛА

Іменем України

"10" березня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000099 від 21.01.2022 та № 0000796 від 23.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0000099 від 21.01.2022 та №0000796 від 23.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом 20.01.2022 близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме на викрадення ліфтового обладнання, проходив по АДРЕСА_1 , де в цей час у нього виник умисел на проникнення до ліфтового приміщення вищевказаного будинку. Перебуваючи в під`їзді 1 будинку 62 по вулиці Г. Усика в місті Олександрія, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, піднявшись на 9 поверх вказаного будинку, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до ліфтового приміщення, та відкрутивши металеві болти кришки гальмівної катушки, викрав її, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 618 від 11.02.2022 складає 1 745 грн 25 коп.

У подальшому ОСОБА_4 , разом з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСББ «Центральний 62» майнову шкоду на загальну суму 1745 грн 25 коп.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, тобто кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

Захисник в судовому засіданні просила закрити провадження у справі в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за епізодом від20.01.2022, в обґрунтування клопотання посилається на декриміналізацію закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на відповідний період.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом від 20.01.2022, просив клопотання захисника задовольнити, оскільки наявні обставини для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Представник потерпілого ОСББ "Центральний 62" ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав в частині епізоду від20.01.2022, підтримує відповідне клопотання захисника.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

При цьому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2 481,00 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024) крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2022 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2 481,00 грн.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , зокрема, інкримінується вчинення епізоду таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у інше приміщення, а саме 20.01.2022 гальмівної катушки ліфту, яка належить ОСББ "Центральний 62" і вартість якої становить 1745 грн 25 коп., і такі дії кваліфікувалися за ч. 3 ст.185 КК України.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за зазначеним епізодом за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілий ОСББ "Центральний 62" не заявляв.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні щодо зазначеного епізоду відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи за вказаним епізодом не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 284, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 21.01.2022, в частині обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом від 20.01.2022щодо майна потепілого - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центральний 62" задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 21.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом від 20.01.2022щодо майна потепілого - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центральний 62" закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлено кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 16-00 год 10.03.2025.

Суддя ОСОБА_9