Справа № 161/1262/25 Провадження №11-сс/802/64/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області зі скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року в задоволенні вищевказаної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доводи заявника, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та його ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що давали б підстави для кваліфікації дій вказаної у заяві особи за відповідною статтею ККУ.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є передчасною та недостатньо обґрунтованою, винесеною із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

До початку апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_6 подала до клопотання, в якому просила проводити апеляційний розгляд за відсутності її та ОСОБА_7 ..

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя, в даному випадку, не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

З матеріалів скарги убачається, що 20.01.2025 адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до Луцького РУП ГУНП у Волинській області, з повідомленням про неправомірні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині незаконного утримання ОСОБА_7 з 17.01.2025 по даний час.

Однак, інформація до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилась, хоча згідно до вимог ст.214 КПК України вона підлягала обов`язковому внесенню до нього негайно або ж упродовж 24 годин після її надходження до слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши всі доводи скарги представника заявника, у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії - відмовив зазначивши, що у заяві ОСОБА_6 від 20.01.2025 року, не викладено конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення про яке вказує заявник, оскільки згідно ст.91 КПК України у заяві про вчинення кримінального правопорушення необхідно вказати про подію кримінального правопорушення, в тому числі - час, спосіб, місце, мотив і мету його вчинення, вид і розмір завданих збитків (в чому вони конкретно полягають), їх обгрунтування та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, даних, як того вимагає положення ст.91 КПК України, у заяві від 20.01.2025 року не наведено.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України, та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30 червня 2020 №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Крім того, згідно п.2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

Як вбачається і змісту скарги адвоката ОСОБА_6 , суть заяви про вчинення кримінального правопорушення зводиться до незаконного затримання ОСОБА_7 , а також його подальшого протиправного утримання у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно зазначив у своєму рішенні про те, що доводи заявника, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та його ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що давали б підстави для кваліфікації дій вказаної у заяві особи за відповідною статтею КК України.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді