Провадження № 11-сс/811/38/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 січня 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, без альтернативи внесення застави.

Строк дії ухвали до 07 березня 2025 року включно.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК Укаїни та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів того, що є наявні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, а саме п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Звертає увагу на те, що слідчим суддею, при прийнятті рішення, не враховано вимоги ст. 178 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 гривень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000897, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 4 ст. 286-1 КК України, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

18 вересня 2024 року о 02 годині 30 хвилин за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

Отже, слідчим було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та наявність ризиків, зазначених у клопотанні, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу та виправдовували його тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2024 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000897 за підозрою ОСОБА_6 продовжено до 18 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 листопада 2024 року підозрюваному ОСОБА_6 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до 13 січня 2025 року включно.

27 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 4 ст. 286-1 КК України.

На думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, в тому числі і ті, на які покликається адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, про що доведено слідчим та прокурором, не встановлено.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши фактичні обставини справи, особу підозрюваного, ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до останнього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме - у вигляді застави, є непереконливими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості оголошеної підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 07 січня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 березня 2025 року включно без альтернативи внесення застави - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4