Справа № 136/2045/24
Провадження №11-сс/801/1009/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 .

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (пятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 коп.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.02.2025 року.

Згідно клопотання слідчого 30.10.2024 близько 22 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 прийшов до магазину ФОП « ОСОБА_9 », який належить ОСОБА_10 , та розташований у АДРЕСА_1 , з метою вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей.

Після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до металевого ролету, яким закривається віконний отвір вищевказаного магазину та невстановленим предметом зірвав кріплення даного ролету, піднявши його. Після цього він розбив металопластикове вікно, і через отвір, який утворився, проник до приміщення магазину.

Перебуваючи в середині приміщення вказаного магазину, ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, достовірно розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє 23.07.2024 на підставі Указу Президента України № 469/2024 строком до 10.11.2024, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до прилавку магазину, де з висувної полиці викрав грошові кошти в сумі 15720 грн, які сховав до внутрішньої кишені куртки, та після цього з торгових полиць магазину викрав товарно-матеріальні цінності, які поклав до пакету, а саме:енергетичний напій «Pit Bull», дві пляшки, ємністю 1 л., кожна вартістю 31 грн 60 коп., на загальну суму 63 грн 20 коп; слабоалкогольний напій «Ром Кола», одна пляшка ємністю 0,33 л вартістю 33 грн 90 коп.; горілка «Oxygenium», одна пляшка ємністю 1 л., вартістю 188 грн; безалкогольний напій «Сoca-Cola», одна пляшка, ємністю 0,75 л, вартістю 32 грн. 10 коп.; пачка сосисок виробника «Богодухівський м`ясокомбінат» асортиментного ряду «Дитячі» вагою 1 кг, вартістю 234 грн, а всього викрав товарно-матеріальні цінності на суму 551 грн. 50 коп, вартість яких встановлено відповідно до висновку експерта № 3161/24-21 від 06.11.2024 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Заволодівши вищевказаними грошима та товарно-матеріальними цінностями ОСОБА_7 залишив приміщення вказаного магазину, вилізши через той самий віконний отвір, після чого опустив металевий ролет вікна, та ніким не поміченим залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим товаром та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 16271 грн. 05 коп.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2024 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м?який запобіжний захід - особисте зобовязання.

Вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , прокурор в судовому засіданні, на думку захисту, не довів наявність ризиків та обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечить презумпції невинуватості, а тому небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

Судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав; домовився із потерпілим про відшкодування завданої шкоди, а тому працевлаштувався в Київській області трактористом екскаватора; має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ( тимчасово проживає у АДРЕСА_3 ), виріс та виховувався без батька та матері; на місці затримання працівниками поліції, жодних противоправних дій відносно них не вчиняв. завірив суд, що на всі виклики прокурора, слідчого та суду буде з`являтися своєчасно; просив суд надати можливість працювати та відшкодувати завдану шкоду.

У звязку із ненаведенням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відсутня подальша необхідність тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати до більш м?який запобіжний захід - особисте зобовязання.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 31.10.2024 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, 28.11.2024 року йому повідомлено про підозру.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має соціально-стримуючих факторів, немає на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, офіційно непрацевлаштований, неодружений, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинений злочин, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення злочину, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Посилання захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України, тому його твердження щодо недоведеності наявності ризиків суд апеляційної інстанції не приймає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 53 680 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4