Провадження №: 1-кс/755/3987/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "18" грудня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000007 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 127, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження №0000007 від 31.01.2024 року із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, Клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений час та день ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , після чого у невстановлений час, але не пізніше 20.09.2024 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, вони вирішили вчинити викрадення та незаконне позбавлення волі громадянина Туреччини ОСОБА_10 .

З метою реалізації зазначеного злочинного плану, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та двома невстановленими особами, 20.09.2024 року близько 10 години приїхали на автомобілі темного кольору «Фольцваген Транспортер» за адресою: м. Київ, пр. Берестейський, 11-Б, неподалік ЖК «Manhattan City» та почали очікувати раніше знайомого їм ОСОБА_10 , який перебував за місцем свого проживання. Після чого, приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_10 вийшов з будинку та направився в особистих справах, вийшовши з території ЖК «Manhattan City».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, згідно раніше розподілених ролей, ОСОБА_7 почав спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_8 , спільно з невстановленими особами, скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, забезпечуючи демонстрацію чисельної переваги та подолання волі до опору ОСОБА_10 , подолали волю останнього до опору та проти його волі примусили сісти до салону автомобіля «Фольцваген Транспортер», де відносно ОСОБА_10 застосували кайданки, наділи поліетиленовий пакет на голову, тим самим позбавили останнього можливості вільно дихати та пересуватись.

Після чого, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 та двома невстановленими особами, почали рух автомобіля «Фольцваген Транспортер» районами міста Києва, заблокувавши зсередини двері автомобіля, тим самим позбавили волі ОСОБА_10 .

У подальшому у невстановлений час, але не пізніше 20.09.2024 року, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 та двома невстановленими особами, з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, направленого на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, використовуючи вказаний транспортний засіб «Фольцваген Транспортер», вивезли останнього до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_2, де згідно раніше розробленого спільного плану вже чекали ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно, протиправно продовжували утримувати потерпілого з метою вчинення вимагання.

Крім того, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , після чого у невстановлений час та місці, але не пізніше 20.09.2024 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили вчинити катування ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , маючи корисливий мотив, використовуючи транспортний засіб марки «Фольцваген Транспортер», вивезли ОСОБА_10 до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_2, де умисно, протиправно продовжували утримувати останнього з метою вчинення катування та вимагання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів від громадянина Туреччини ОСОБА_10 , перебуваючи спочатку в салоні вказаного автомобіля, а в подальшому перемістившись в приміщення вказаного гаражу, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вчинили напад на ОСОБА_10 , використовуючи при цьому фізичну силу, та завдавши останньому фізичного болю, морального страждання з метою примушування вчинити дії, а саме передачу грошових коштів, що суперечить волі потерпілого, застосовуючи при цьому спеціальні засоби у вигляді кайданок.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою разом з ОСОБА_8 , вирішили вчинити вимагання, яке полягало у незаконній вимозі передачі грошових коштів потерпілого ОСОБА_10 .

З метою реалізації зазначеного злочинного плану, ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 та двома невстановленими особами, 20.09.2024 року близько 10 годин приїхали на автомобілі темного кольору «Фольцваген Транспортер» за адресою м. Київ, пр. Берестейський, 11-Б, неподалік ЖК «Manhattan City» та почали очікувати раніше знайомого ОСОБА_10 , який перебував за місцем свого проживання, після чого приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_10 вийшов з місця свого проживання та направився в особистих справах, вийшовши з території ЖК «Manhattan City».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 почав спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами, скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, забезпечуючи демонстрацію чисельної переваги та подолання волі до опору ОСОБА_10 , подолавши волю останнього до опору, проти його волі примусили його сісти до салону автомобіля «Фольцваген Транспортер», де відносно ОСОБА_10 застосували кайданки, наділи поліетиленовий пакет на голову, тим самим позбавили останнього можливості вільно дихати та пересуватись.

Позбавивши волі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та двома невстановленими особами, рухаючись у напрямку гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_2, яким користуються ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , де по дорозі, переслідуючи свій злочинний умисел, наказали ОСОБА_10 надати їм грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, що становило на момент вчинення злочину, згідно курсу НБУ, 4 144 450 грн.

У подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, направленого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_2, продовжили вимагати грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, що становило на момент вчинення злочину, згідно курсу НБУ, 4 144 450 грн.

У цей час ОСОБА_5 продовжував наносити тілесні ушкодження по різним частинам тіла ОСОБА_10 та словесно погрожував розправою за участю ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , при цьому продовжуючи висловлювати вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, що становило на момент вчинення злочину, згідно курсу НБУ 4 144 450 грн.

22.09.2024 о 04.40 год. ОСОБА_5 затримано (час фактичного затримання 21.09.2024 о 21.03 год.) в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

22.09.2024 у відповідності ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про у підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

23.09.2024 ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без альтернативи визначення розміру застави, а саме до 19.11.2024.

26.09.2024 у відповідності ст.ст. 276-279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

14.11.2024 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без альтернативи визначення розміру застави, а саме до 22.12.2024.

17.12.2024 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 31.01.2024 продовжено до шести місяців, тобто до 22.03.2025р.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 є наявність ризиків передбачених ч.2 ст. 177, ст. 194 КПК України, та наявність обґрунтованої підозри, що стало підставою для пред`явлення обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 127, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, а також ризиків, які дають достатні підстави прокурору звернутись з клопотанням до суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що обвинувачений не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.

Слідчий вважає, що з моменту обрання судом відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих). Таким чином, ризики, які існували на час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися, що свідчить про необхідність продовжити строки тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Строк дії попереднього рішення суду про тримання ОСОБА_5 під вартою завершується 21.12.2024, необхідно вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу, що раніше був обраний .

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобіганню вищеперерахованим ризикам.

У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_5 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, будучи обізнаним з мірою покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, може переховуватись від суду. Вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки наведені прокурором ризики жодним чином не підтверджені, необґрунтовані і це є лише припущеннями. Крім того, прохав врахувати те, що обвинувачений є особою раніше не судимою, має місце проживання в м. Києві.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому, знаючи про можливу міру покарання, може переховуватись від суду, може впливати на свідків, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, стан його здоров`я на даний час не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 184, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, в межах строку досудового розслідування на 60 діб, тобто до 16 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: