Справа № 530/2305/24
Номер провадження 1-кп/530/264/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2024 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження №0000228 від 21.10.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, вдівця пенсіонера, раніше не судимого,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї доньки ОСОБА_5 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством щодо близького родича за наступних обставин:

20.10.2024 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись поблизу свого господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки із донькою ОСОБА_5 , умисно завдав їй двох ударів долонею правої руки по лівій частині обличчя.

В результаті вищевказаних умисних та протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано тілесних ушкоджень у вигляді садна на обличчі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №334 від 21.10.2024 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що того дня перебував у себе вдома із своєю знайомою , коли прийшла його дочка із внучкою , у них виникла сварка , дочка забрала кімнатну квітку велику і хотіла її поставити в автомобіль та він розбився , це була пам`ять його покійної дружини , і він зірвався та наніс тілесні ушкодження , шкодує що так вийшло , розкаюється , на запитання суду відповів що не помирився із дочкою .

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, покази дані на досудовому розслідуванні підтримує, заяву про кримінальне правопорушення підтримує , покарання просить призначити на розсуд суду.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України протокольною ухвалою визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, при призначенні обвинуваченому міри покарання судом враховується те, що кримінальне правопорушення вчинене ним відноситься до кримінальних проступків. Його негативне ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом враховується також те , що обвинувачений раніше не судимий, пенсіонер тому на переконання суду покарання йому слід призначити у вигляді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Зіньківський районний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1