У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив :

У зв`язку з відставкою судді ОСОБА_5 дане кримінальне провадження 18.12.2024 передане на розгляд судді ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід з огляду на те, що 29.06.2016 ним ухвалено виправдувальний вирок у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, а тому вважає, що дана обставина виключає його повторну участь у розгляді цього кримінального провадження.

Сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про дату та час проведення слухання справи, у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 81 КПК України уразі заявлення самовідводу суддею, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно з п. 2.5 Бенгалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен бути відведеним від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п.п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу судді ОСОБА_3 .

На переконання суду відхилення відводу може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, оскільки головуючий суддя 29.06.2016 ухвалив виправдувальний вирок щодо ОСОБА_4 , що унеможливлює його повторну участі у розгляді цього кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає самовідвід судді ОСОБА_3 обґрунтованим, а його заяву такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81 КПК України, суд,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 76 КПК України відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1