Справа № 134/357/25
УХВАЛА

про арешт майна

05 березня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000064 від 04 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Вказав, що 04.03.2025 до ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_4 про те, що працівниками прикордонної служби на автомобільній дорозі сполученням між с. Городківка та с. Вільшанка, неподалік населеного пункту с. Джугастра Тульчинського району Вінницької області зупинено автомобіль ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , який перевозив трьох чоловіків, що мали намір незаконно перетнути Державний кордон України.

04.03.2025 за даним фатом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000230 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою із своїм племінником ОСОБА_6 , який спільно із ОСОБА_7 організували незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, сприяв їх діям шляхом надання засобів, а саме автомобіля для перевезення осіб, які виявили бажання незаконно перетнути кордон.

Так, протягом лютого 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , спілкуючись по телефону через месенджер «Telegram» та «Instagram» із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 висловили пропозицію організувати незаконне переправлення вказаних осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску за грошову винагороду, на що останні погодилися.

Будучи обізнаними зі способами та порядком здійснення охорони державного кордону представниками служб охорони державного кордону України та Республіки Молдова, місць дислокації їх мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , узгодили із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 те, що 03.03.2025 їх доправлять до Державного кордону України та вони у пішому порядку перейдуть на територію Республіки Молдова поза пунктом пропуску.

Так, за вказівкою ОСОБА_6 , що здійснював коригування руху осіб через месенджер «Telegram» та «Instagram», особи які мали намір перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 03.03.2025 о 19 годині прибули до м. Тульчин Вінницької області, а саме до території біля парку Пам`яті жертв голодомору, де в обумовленому місці на них очікував автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 .

В свою чергу, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з особами, що організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, знаючи, що його завданням є надання транспортного засобу 03.03.2025, вчинив сприяння вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон, шляхом надання необхідних засобів, а саме автомобіля.

Встановлено, що 02.03.2025 ОСОБА_6 через додаток «Viber» зателефонував до свого дядька ОСОБА_5 та запропонував йому за винагороду в сумі 200 доларів США перевезти трьох чоловіків до прикордонного із Республікою Молдова населеного пункту Довжок на території Ямпільської міської громади Могилів-Подільського району Вінницької області, з метою їх подальшого незаконного перетину через Державний кордон України. На його пропозицію ОСОБА_5 погодився та попросив, щоб йому перерахували ще 2000 гривень на пальне. В подальшому ОСОБА_6 звернувся до своєї матері ОСОБА_12 з проханням перерахувати кошти в сумі 2000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_5 , що вона виконала. Наступного дня, 03.03.2025 о 19:00 годині ОСОБА_5 автомобілем ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_2 , приїхав до вказаного йому місця неподалік від парку Пам`яті м. Тульчин Вінницької області, де очікував на осіб , що мали намір перетнути Державний кордон України.

В подальшому ОСОБА_5 , після того, як до місця зустрічі прибули ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, що полягали у наданні транспортного засобу, за раніше відомим йому маршрутом поїхав у напрямку до с. Довжок Ямпільської міської громади Мог.-Подільського району Вінницької області.

Однак, доставити осіб до кінцевої точки маршруту для здійснення незаконного перетину через державний кордон України до Республіки Молдова, не зміг, так як вони були затримані 04.03.2025 працівниками Державної прикордонної служби неподалік с. Джугастра Городківської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області, що розташоване по напрямку руху до прикордонної смуги.

Після затримання вказаних осіб їх було доставлено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в с. Болган тульчинського району Вінницької області. вул. Прикордонна, 1В. У подальшому працівниками прикордонної служби про затримання даних осіб повідомлено до ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

04.03.2025 при виїзді працівниками поліції до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в с. Болган тульчинського району Вінницької області. вул. Прикордонна, 1В проведено огляд місця події під час якого вилучено автомобіль ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_2 , що НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_2 , за допомогою якого ОСОБА_5 здійснював перевезення осіб для незаконного перетину кордону. Тобто використовував його для вчинення злочину.

Крім того в ході огляду місця події вилучено мобільні телефони водія та пасажирів.

Зокрема вилучено мобільний телефон марки IPhone 13 Pro Мах IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_3 ;

Мобільний телефон марки IPhone Хr IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора Водафон НОМЕР_7 та сімкарткою із маркуваннями на ній « НОМЕР_8 », що належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_4 ;

Мобільний телефон марки IPhone 11 IMEI1: НОМЕР_9 та IMEI2: НОМЕР_10 , що належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителю АДРЕСА_5 ;

Мобільний телефон марки Sigma X-tremePQ 55 IMEI1: НОМЕР_11 та IMEI2: НОМЕР_12 , що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 ;

Крім того, при встановленні обставин кримінального правопорушення з`ясовано, що ОСОБА_9 за послугу переправлення через кордон України, за вказівкою ОСОБА_6 02.03.2025 прибув до с. Мазурівка Тульчинського району Вінницької області, де на зупинці громадського транспорту передав його матері ОСОБА_12 , кошти в сумі 40000 гривень.

04.03.2025 допитано в якості свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила, що на прохання свого сина ОСОБА_6 02.03.2025 вийшла на зупинку громадського транспорту в с. Мазурівка Тульчинського району, де до неї підійшов раніше невідомий молодий чоловік, який передав їй кошти в сумі 40000 гривень. Крім того, за проханням свого сина ОСОБА_12 перерахувала із своєї банківської картки кошти в сумі 2000 гривень для ОСОБА_5 та у зв`язку із цим із отриманої нею суми в розмірі 40000 гривень забрала використані нею власні кошти в сумі 2000 гривень.

04.03.2025 ОСОБА_14 добровільно видала працівникам поліції кошти в сумі 37950 гривень, які відповідно було оглянуто та вилучено.

Необхідність арешту вилучених речей обґрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути реалізованими, знищеними, або в інший спосіб знищені ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно нього, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт.

Враховуючи те, що вилучені речі являються речовими доказами по даному кримінальному провадженні та мають доказове значення у справі, тому в даному випадку є необхідним накладення арешту на вищевказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Власники майна ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, проти арешту не заперечують.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, маєють суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_2 , що НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_13 , жителю АДРЕСА_2 , який передати на зберігання до арешт майданчику ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до прийняття кінцевого рішення.

Накласти арешт на мобільний телефон марки IPhone 13 Pro Мах IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_3 , який після проведення слідчих дій передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до прийняття кінцевого рішення у справі.

Накласти арешт на мобільний телефон марки IPhone Хr IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора Водафон НОМЕР_7 та сімкарткою із маркуваннями на ній « НОМЕР_8 », що належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_4 , який після проведення слідчих дій передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до прийняття кінцевого рішення у справі.

Накласти арешт на мобільний телефон марки IPhone 11 IMEI1: НОМЕР_9 та IMEI2: НОМЕР_10 , що належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителю АДРЕСА_5 , який після проведення слідчих дій передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до прийняття кінцевого рішення у справі.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Sigma X-tremePQ 55 IMEI1: НОМЕР_11 та IMEI2: НОМЕР_12 із сімкарткою Київстар , що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 , який після проведення слідчих дій передати на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області до прийняття кінцевого рішення у справі.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 37950 (тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень, що вилучені у ОСОБА_12 , які передати на зберігання до відділення №220/01 АБ «Укргазбанк» м. Вінниця.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя