Справа № 690/577/24
Провадження № 1-кп/690/70/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

15 січня 2025 року м. Багачеве

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ватутінським міським судом Черкаської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , строком на 60 днів, яке мотивував тим, що продовжують існувати ризики, які були на час обрання даного запобіжного заходу, та передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховування ОСОБА_3 від суду зумовлено тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Ризик здійснення обвинуваченим ОСОБА_3 незаконного впливу на свідків мотивував тим, що він не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, які є тяжкими, та жоден із свідків у даному кримінальному провадженні на даний час не допитаний, тож обвинувачений може здійснювати на тиск будь-якого характеру на них з метою змусити змінити показання під час допиту в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки під час ухвалення вироку суд може посилатися лише на показання свідків, які безпосередньо надано ними в судовому засіданні.

Наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вчинення інших кримінальних правопорушень, на думку прокурора, зумовлено особою обвинуваченого, який є наркозалежною особою, до затримання перебував на замісній терапії, не має постійних джерел доходів, а також його схильністю до вчинення злочинів, оскільки він має не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення проти власності, тож не виключено можливість продовження ним злочинної діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що доводи прокурора є надуманими, а його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не доведеною, тож заперечив проти задоволення клопотання прокурора та заявив усне клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт упродовж 12 годин на день за адресою його місця проживання до затримання, оскільки вказане забезпечить можливість отримання ним більш якісною правової допомоги. Також вказав, що ніколи не ухилявся ні від органів досудового розслідування, ні суду, та відбув призначене покарання у виді позбавлення волі. Додатково вказав, що дійсно наглядно знає особу зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , його справжні анкетні дані та орієнтовне місце проживання, однак не має наміру здійснювати тиск на нього чи інших свідків у справі, оскільки міг би це зробити й перебуваючи в умовах Держаної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для задоволення заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки даний запобіжний захід є занадто суворим, а вказані прокурором ризики безпідставні та надумані. Також вказав, що частина свідків у даному кримінальному провадженні є працівниками Держаної установи «Черкаський слідчий ізолятор», тож можливість вчинення ОСОБА_3 будь-якого тиску на них виключається, а інші свідки, окрім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , були понятими під час проведення слідчих дій.

Заслухавши думки сторін судового провадження, врахувавши їх доводи, не вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а також правильність кваліфікації інкримінованих йому діянь, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, одночасно відмовивши в задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Положеннями ч. 1, п.п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, крім іншого, може бути застосований, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На даний час суд позбавлений можливості надати оцінку вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки такі докази судом не досліджувалися, свідки не допитувались.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцією з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Тож суд бере до уваги Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2013 року по справі «Москаленко проти України» у якому вказано, що ризик того, що особа примушуватиме свідків і потерпілого давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних, та критично оцінює доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_3 безумовно буде незаконно впливати на свідків з метою змусити їх змінити покази, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт передано для розгляду до суду, а свідки під час їх допиту в ході судового розгляду даного кримінального провадження будуть приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та безпідставну відмову від дачі показань.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків у даному кримінальному провадженні, який існував під час досудового розслідування, на даний час суттєво знижений, хоча і не відсутній.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд вважає реальним, оскільки ОСОБА_3 11.12.2020 року звільнено з місць позбавлення волі після відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі, як наслідок на даний час він має не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Тож з урахуванням вказаного цілком очевидним є суттєвий рівень суспільної небезпеки обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому, жодних доказів як перебування обвинуваченого ОСОБА_3 на замісній терапії, так і наявності в нього наркотичної чи будь-якого іншого виду залежності, прокурором не надано.

Оцінюючи ризик щодо ймовірного переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, відомості про рівень його достатку, а також як наявності на утримання осіб, так і стійких соціальних зв`язків за місцем проживання суду не надано.

Обвинуваченому ОСОБА_3 виповнилося 42 роки, доказів негативного стану його здоров`я, що унеможливлювало б його перебування в умовах тимчасової ізоляції, суду не надано.

З огляду на вказане, суд вважає, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час об`єктивно існують, тож наявні достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.03.2025 року, включно, оскільки вказане як нівелює існуючі ризики, так і забезпечить його належну процесуальну поведінку та участь в судових засіданнях.

З урахуванням вказаного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми, оскільки не можуть запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вказане обумовлено тим, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім з огляду на співмірність тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення з суворістю запобіжного заходу.

Передумови до застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистої поруки відсутні, оскільки жодних клопотань такого змісту від осіб, які б заслуговували на довіру, до суду не надходило.

Відсутні також підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки стороною захисту не надано доказів можливості перебування на законних підставою за певною адресою, так і наявності у нього законних джерел до існування, що фактично унеможливлює дотримання ним його умов.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про наявність рідних та близьких осіб, які можуть надавати йому матеріальну допомогу в разі перебування на домашньому арешті, суд оцінює критично, оскільки жодних доказів щодо цього суду не надано.

Водночас, у відповідності до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжкими, суд вважає за можливе зменшити раніше визначений розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на даний час становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., оскільки суд вважає, що внесення застави навіть в мінімальному розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з переліку, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати у визначений дату та час до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України; повідомляти Ватутінський міський суд Черкаської області про зміну свого місця роботи та проживання; утримуватися від спілкування у будь-який спосіб, поза межами судових засідань, із свідками у кримінальному провадженні № 0001547; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 314, 315, 316, 334, 372, 376, 392, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.03.2025 року, включно.

Відмовити в задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на даний час становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судом обов`язків, з числа передбачених КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії, в національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26261092, МФО 820172, р/р UA0003652 в ДКСУ в м. Київ, з обов`язковим зазначенням у платіжному дорученні «в рахунок внесення застави за обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Ватутінського міського суду Черкаської області від 15.01.2025 року».

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1.прибувати до Ватутінського міського суду Черкаської області за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, у визначений дату та час;

2.повідомляти Ватутінський міський суд Черкаської області про зміну свого місця роботи та проживання;

3.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк 60 (шістдесят) днів, який слід рахувати з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки, обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виконання покладених на нього судом обов`язків, а також наслідки, передбачені ч.ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику та надіслати до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 17.01.2025 року о 12 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1