Справа № 296/9829/18
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2024 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002329 від 18.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-

встановив:

09.06.2018 близько 5 години 20 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись у компанії неповнолітніх ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_6 , та інших осіб на зупинці громадського транспорту «Бульвар» неподалік будинку № 31 по вул. Великій Бердичівській у м. Житомирі, помітила раніше їй невідомого ОСОБА_8 .

У той час, день та місці у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку. Керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи встановлені у суспільстві правила поведінки, проявляючи нахабне та зневажливе ставлення до громадського порядку, ігноруючи присутність громадян, та порушуючи їх спокій, ОСОБА_7 розпочав словесний конфлікт з потерпілим, до якого приєднались, зокрема, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В ході словесного конфлікту ОСОБА_7 почав ображати ОСОБА_8 та наніс йому один удар своєю правою долонею по лівій щоці.

Після цього потерпілий ОСОБА_8 дістав зі своєї кишені мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «М-5» в корпусі синього кольору вартістю 5 000 грн. 00 коп., та в цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, в цей же час, день та місці ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, схопив вищевказаний мобільний телефон руками, застосувавши фізичну силу, рванув його до себе та таким чином заволодів даним мобільним телефоном.

Отримавши у такий спосіб мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «М-5» в корпусі синього кольору вартістю 5 000 грн. 00 коп., що належав ОСОБА_8 , ОСОБА_7 розпорядився награбованим на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, у вказаний час, місці та за вказаних обставин, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки та моральності в суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших людей, грубо порушуючи громадський порядок на вулиці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_4 безпричинно стопою правої ноги нанесла один удар потерпілому ОСОБА_8 в область обличчя, при цьому, ОСОБА_6 , проявляючи свою зневагу до ОСОБА_8 , стопою своєї лівої ноги нанесла один удар потерпілому в область живота, від чого останній втратив рівновагу.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , наніс своєю правою ногою один за одним два удари по ОСОБА_8 , один з яких в обличчя та інший в область тулуба.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи зухвало та безпричинно, продовжила наносити побої ОСОБА_8 . Так, стоячи позаду останнього, спонтанно нанесла своєю правою рукою один удар в область правої частини обличчя потерпілого.

ОСОБА_8 , намагаючись уникнути подальшого конфлікту, попрямував вздовж паркану по вул. Івана Кочерги. Однак ОСОБА_7 , не припиняючи своїх хуліганських дій, пішов слідом за ним, притримуючи при цьому останнього своєю лівою рукою за шию.

Відійшовши разом з потерпілим від місця події на декілька метрів, ОСОБА_7 , керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок на вулиці, ігноруючи встановлені у суспільстві правила поведінки та присутність громадян, демонструючи свою зверхність та зневагу до ОСОБА_8 , з метою самоутвердження за рахунок приниження останнього, наніс йому своєю правою долонею удар в ліву частину його обличчя. Після удару ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_7 своєю правою стороною. У цей час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_7 долонею своєї правої руки наніс один удар в праву частину обличчя ОСОБА_8 , а саме у праве вухо, від чого потерпілий відчув різкий біль та втратив рівновагу, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

У судове засідання, призначене на 24.12.2024 року, не з`явилися обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_8 ..

На даний час в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 було заявлене клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому, всі учасники процесу вважали, що розгляд клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності можливо проводити за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_9 ..

У судовому засіданні ОСОБА_4 роз`яснено і останній зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, тобто не свідчить про її виправдання, оскільки провадження припиняється не за відсутності події злочину й не за відсутності в діянні особи складу злочину, а внаслідок збігу строку давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, яка вчинила злочин.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо закриття даного кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 за вказаною підставою.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 ч.7 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002329 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 , мало місце 09.06.2018 року, тобто з дня вчинення інкримінованого злочину на даний час пройшло більше шести років. На момент вчинення кримінального правопорушення 09.06.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була неповнолітньою.

Крім цього, згідно положень ч.1 ст. 106 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 106 КК України визначено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення особою нетяжкого злочину п`ять років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч 3 ст. 285 ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже, системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі самим обвинуваченим або його захисником.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думки захисника, обвинуваченої та прокурора, вважає клопотання захисту таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 таким, що підлягає закриттю в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, вчиненого будучи неповнолітньою. При цьому, ОСОБА_4 раніше (до вчинення даного кримінального правопорушення) до кримінальної відповідальності не притягувалась, після вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувалася, під час слухання даного кримінального провадження була оголошена у розшук та провадження по справі було зупинено в зв`язку з її розшуком, строк зупинення провадження становить 14 днів, з часу вчинення даного кримінального правопорушення пройшло більше, ніж п`ять років (відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України).

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 106 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п. 1, 285 ч.1 КПК України,-

постановив:

Звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 296 ч.2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Коростишева Житомирської області, громадянку України, з середньою освітою, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудиму, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 296 ч.2 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з наступного дня після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1