Справа № 164/449/25
п/с 1-в/164/278/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 21 жовтня 2021 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна за окремими епізодами на суму до 1921 гривень та на суму до 2270 гривень. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 1 січня 2019 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 960 гривень 50 копійок, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 1921 гривень. Станом на 1 січня 2021 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1135 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2270 гривень. ОСОБА_5 було засуджено за викрадення чужого майна, яке Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів віднесено до дрібного викрадення чужого майна, тобто до адміністративних правопорушень, а тому він має бути звільнений від відбування покарання.Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Вищевказані зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі, а тому мають бути застосовані до засудженого ОСОБА_5 . Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_5 просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи, яка проти задоволення клопотання не заперечувала, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна в період з 18 січня 2021 року по 12 жовтня 2021 року за окремими епізодами на суму до 2270 гривень. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2022 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна 17 серпня 2021 року на загальну суму 394 гривень 25 копійок, 21 серпня 2021 року на загальну суму 695 гривень 77 копійок, 4 вересня 2021 року на загальну суму 236 гривень 95 копійок, 5 вересня 2021 року на загальну суму 236 гривень 95 копійок, 5 вересня 2021 року на загальну суму 306 гривень 01 копійка, 7 вересня 2021 року на загальну суму 285 гривень 38 копійок. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 70 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна за окремими епізодами на суму понад 2270 гривень. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2023 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна 12 вересня 2021 року на загальну суму 1057 гривень 59 копійок. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 21 жовтня 2021 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна 15 липня 2019 року на загальну суму 531 гривень 43 копійки, 15 серпня 2021 року на загальну суму 2151 гривень 65 копійок.

Оскільки ОСОБА_5 в період з 18 січня 2021 року по 12 жовтня 2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна за окремими епізодами на суму до 2270 гривень,15 липня 2019 року - на загальну суму 531 гривень 43 копійки, 15 серпня 2021 року - на загальну суму 2151 гривень 65 копійок, 12 вересня 2021 року - на загальну суму 1057 гривень 59 копійок, 17 серпня 2021 року на загальну суму 394 гривень 25 копійок, 21 серпня 2021 року на загальну суму 695 гривень 77 копійок, 4 вересня 2021 року на загальну суму 236 гривень 95 копійок, 5 вересня 2021 року на загальну суму 236 гривень 95 копійок, 5 вересня 2021 року на загальну суму 306 гривень 01 копійка та 7 вересня 2021 року на загальну суму 285 гривень 38 копійок, що на момент вчинення діянь мали ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів його дії підпадають під дію даного Закону, а тому вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягаєзвільненню від відбування покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2023 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2022 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_5 діянь.

В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України ч. 4 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 слід вважати засудженим вироком Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 185 КК, ст. 70 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

Оскільки в зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 рокуна час розгляду судом вказаного клопотання ОСОБА_5 відбув покарання, призначене йому вироком Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року, суд вважає, що він підлягає негайному звільненню з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України,Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК Українизвільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2023 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2022 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь.

В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України ч. 4 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 185 КК, ст. 70 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відбуттям покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року, звільнити з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 негайно.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 з-під варти підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1