Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/571/24
Номер провадження 1-кп/948/157/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження № 0000295 від 01.05.2024 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бутенки Кобеляцького району, Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений (зі слів), не працюючий, не депутат, невійськовозобов`язаний, раніше судимий:

- 18.01.2001р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 140 ч. 1, 45 КК України до 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 28.08.2001 р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 81 ч.3, 45 КК України до З років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. За ухвалою цього ж суду від 01.07.2002 р. умовне засудження скасовано, направлений в місця позбавлення волі;

- 02.10.2002 р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст.185 ч.2, 289 ч.2 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 01.12.2005 р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 19.07.2006 р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 71, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 06.02.2008 ,р. Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. ст. 122 ч. 1,71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно- достроково 24.02.2011р. за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.02.2011 р. на невідбутий строк 9 місяців 2 дні;

- 21.04.2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 289 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

29.04.2024 року близько 08:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи у господарстві потерпілого ОСОБА_4 , що за адресою АДРЕСА_2 , після спільного розпиття спиртних напоїв, використовуючи довірливі стосунки, попрохав у ОСОБА_4 належний йому мопед марки «Riga 13» синього кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., 1983 року випуску, з метою з`їздити за алкогольними напоями, при цьому не розголошуючи свого дійсного наміру спрямованого на не повернення мопеду.

У подальшому ОСОБА_7 шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивих відомостей - обіцянок та зловживанням довірою, яке виразилося у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисних мотивів, отримавши мопед марки «Riga 13» синього кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., 1983 року випуску, вартістю 4998,75 грн., обіцяючи повернутися назад до потерпілого з алкогольними напоями, покинув місце скоєного злочину, поїхавши в с. Кустолово - Суходілка, Михайлівської ТГ, Полтавського району, Полтавської області, чим розпорядився викраденим майном за власним розсудом.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_7 , 05.05.2024 року близько 12:00 год. перебуваючи в господарстві потерпілого ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_3 , після спільного розпиття спиртних напоїв побачив, що потерпілий заснув. Завідомо знаючи про те, що у користуванні ОСОБА_5 перебуває моторолер-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, об`єм двигуна 124, паливо бензин, 2000, р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , у ОСОБА_7 раптово виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом з метою покататись.

В подальшому, реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 , користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, сів за кермо моторолера де помітив, що ключі знаходяться в замку запалення, після чого привів в дію двигун моторолер-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, 2000 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та поїхав в с. Мала Нехвороща, Машівської ТГ, Полтавського району, Полтавської області, чим розпорядився викраденим моторолером належним ОСОБА_5 , вартістю - 27 900 грн. у повному обсязі на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав та показав, що кається, перебуваючи в Кононенка в с.Вільне, останній дав йому мопед і він поїхав в магазин в с.Огуївка за горілкою, а оскільки магазин був закритий, він поїхав в с.Кустолово-Суходілка до ОСОБА_8 , якому запропонував купити мопед та залишив йому транспортний засіб.

Також повідомив, що перебуваючи в гостях в ОСОБА_5 , коли ОСОБА_9 заснув, взяв з двору мопед та поїхав в Нехворощу, де віддав мопед ОСОБА_10 .

Крім визнання обвинуваченим вини по вказаному обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами в сукупності, які узгоджуються між собою, та уважає винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України повністю доведеною.

Так, 02.05.2024 року до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_4 внесено відомості за № 0000103 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України про те, що 29.04.2024 року близько 08:00 год. знайомий заявника ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою, попрохав у заявника у тимчасове користування велосипед з самостійно прилаштованим моторчиком (мопед «Рига Д8-Е» білого кольору) та до цього часу не повернув (а.с.204-207 т.1).

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що знає ОСОБА_7 з дитинства, вони є далекими родичами. 29.04.2024 ОСОБА_7 приїхав до нього в с.Вільне щоб допомогти посадити картоплю. Він попросив обвинуваченого щоб останній поїхав в магазин за пляшкою горілки, це було вранці, ОСОБА_7 обіцяв повернутися з пляшкою. Після чого обвинувачений поїхав на належному йому мопеді і не повернувся, він чекав три дні, а потім повідомив в поліцію, яка й повернула йому мопед, в несправному стані. Потерпілий повідомив, що претензій до обвинуваченого не має та на суворому покаранні не наполягає.

03.05.2024 проведено огляд місця події, а саме території домогосподарства потерпілого ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було встановлено, де саме потерпілий передав обвинуваченому транспортний засіб (а.с.207-212 т.1).

20.06.2024 проведено огляд речового доказу - мопеду марки «Riga 13» синього кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., 1983 року випуску,який добровільно видав ОСОБА_11 та повідомив, що вказаний транспортний засіб залишив ОСОБА_7 . Вказаний речовий доказ передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (а.с.213-220, 233-235т.1).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що навесні чи можливо на початку літа цього року до нього за його місцем проживання в АДРЕСА_4 , приїхав ОСОБА_12 та запропонував купити в нього мопед, білого кольору «Рига» за 500 грн, коли він відмовився, то останній попросив за мопед літр горілки, він дав ОСОБА_13 горілку, а ОСОБА_14 залишив йому мопед. В послідуючому він продав мопед родичу за 500 грн, а коли до нього приїхала поліції, забрав транспортний засіб в родича та передав поліції. Також повідомив, що ОСОБА_7 говорив що мопед належить йому та він повірив останньому, оскільки ОСОБА_13 раніше займався ремонтом мопедів.

За висновком експерта №2308 від 24.06.2024 ринкова вартість мопеду марки «Riga 13» синього кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., 1983 року випуску становить 4998,75 грн (а.с.221-230 т.1).

20.06.2024 року до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_5 внесено відомості за № 0000399 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України про те, що 05.05.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом моторолер-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 40 000,00 грн (а.с.133,134 т.1).

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що 05.05.2024 під обід до нього в гості прийшов ОСОБА_7 , вони куми. Він під вечір заснув, а коли прокинувся, близько 22 години, виявив відсутність належного йому моторолера, який стояв на подвір`ї, ОСОБА_7 також не було. Донька йому сказала, що бачила ОСОБА_7 на його моторолері. Він поїхав до дядька обвинуваченого ОСОБА_4 , але останній не бачив ОСОБА_7 . Оскільки останній моторолер не повертав, через десять днів він повідомив в поліцію, транспортний засіб йому повернули, претензій до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає.

20.06.2024 проведено огляд місця події, а саме території домогосподарства потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.135,136 т.1).

21.06.2024 проведено огляд речового доказу - моторолера-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який 21.06.2024 добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_15 , речовий доказ передано на зберігання власнику -потерпілому ОСОБА_5 (а.с.137-146 т.1).

Висновком №25/24 від 21.06.2024 визначено ринкову вартість моторолер-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, 2000 р.в., сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , яка становить 27 900,00 грн (а.с.147-149 т.1).

Свідок ОСОБА_15 повідомив, що він проживає в с.Нехвороща та одного ранку, весною 2024 року, побачив на вулиці ОСОБА_7 , який котив мопед, бо транспортний засіб не заводився. Останній попросив бензину, він дав, але мопед не завівся. ОСОБА_7 попросив залишити мопед в нього вдома та обіцяв забрати, але більше не повернувся. Пізніше мопед вилучила поліція та повідомила, що транспортний засіб крадений. Мопед був справний, білий із синіми смужками.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , кожен окремо, показали, що влітку 2024 року вони були понятими при вилученні мопеда у ОСОБА_15 , останній повідомляв що хтось залишив мопед на зберігання, бо закінчився бензин.

Під час слідчого експерименту 11.07.2024 (а.с.161 т.1), потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_7 взяв скутер без дозволу, він взяв транспортний засіб у його відсутність, куди поїхав ОСОБА_7 він не знав, додзвонитися до ОСОБА_7 він не міг. При цьому ОСОБА_7 також не заперечував, що ОСОБА_5 не бачив як він поїхав та куди він потерпілому не говорив.

Як особа, ОСОБА_7 характеризується негативно - зареєстрований в АДРЕСА_1 , та за довідкою Виконавчого комітету Машівської селищної ради від 06.05.2024 не являється депутатом Машівської селищної ради, з 01.01.2023 по теперішній час на засіданнях адмінкомісії не розглядався. ОСОБА_7 не працює, неодружений - розлучений (зі слів), за повідомленням восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 виключений з військового обліку військовозобов`язаних 21.04.2023 як раніше засудженого до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, згідно із довідками КНП «Машівська лікарня» від 06.05.2024 за допомогою до лікаря психіатра не звертався, звертався за допомогою до лікаря-нарколога (останнє звернення 14.03.2016 р.), раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч. 2 ст.289 КК України та судимості не зняті та не погашені, остання судимість за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року за ст. ст. 289 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки (а.с.162- 199 т.1).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та в готовності нести покарання.

Отже, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належне критичне оцінення винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка її після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю скоєного нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає в розшуку майна, здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 брав участь в слідчих експериментах та давав покази як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду кримінального провадження, та повідомив, кому передав транспортні засоби.

Також, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання суд не вбачає.

Суд не може вважати обтяжуючою обставиною рецедив злочинів, оскільки рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, передбачену у частині статті Особливоїчастини Кримінального кодексу України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію. Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду у справі №203/921/16-к від 07.06.2018.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує факт вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, яке класифікується як нетяжкий злочин, та ч.2 ст.289 КК України, яке класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, відношення до кримінального правопорушення та обставини його вчинення, думку потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають та яким майно повернуто, та той факт, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та судимості непогашені, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде найсуворіше покарання у виді позбавлення волі, в розмірі, наближеному до мінімального, а враховуючи що транспортні засоби потерпілим повернуті, додаткове покарання у виді конфіскації майна, не призначати.

21.04.2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 289 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки (а.с.162-164 т.1).

Остаточне покарання ОСОБА_7 потрібно визначити на підставі 71 КК

Беручи до уваги обраний судом вид покарання ОСОБА_7 у виді реального позбавлення волі, суд, враховуючи його особу, вважає за необхідне продовжити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Ухвалою від 19.06.2024 слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області застосував стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період з 19.06.2024 до 17.08.2024, із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн (а.с.39-41 т.1), який в послідуючому був продовжений судом та діє і натепер.

За вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 01 березня 2023 року по 21 квітня 2023 включно.

Отже, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України потрібно зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 01 березня 2023 року по 21 квітня 2023 включно, та з 19 червня 2024 до набрання цим вироком законної сили.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що моторолера-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 потрібно залишити ОСОБА_5 за належністю (а.с.145,146 т.1); мопед марки «Riga 13» синього кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., 1983 року випуску,який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 за належністю (а.с. 233-235т.1).

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 02 роки;

- за ч.2 ст.289 КК України у виді позавлення волі на строк 05 років 06 місяців, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 06 місяців, без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 і за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 10 місяців, без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Продовжити ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України потрібно зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 01 березня 2023 року по 21 квітня 2023 включно, та з 19 червня 2024 до набрання цим вироком законної сили.

Речові докази: моторолер-А марки LKRAD ROLLER модель ITALJET, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 ; мопед марки «Riga 13» синього кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, об`ємом двигуна 49,9 куб.см., 1983 року випуску,який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1