Справа №760/3824/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 18.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астрахань російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді директора з маркетингу та продаж ПрАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод», одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачен ого ч. 1ст. 114-1 КК України. КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 від 18.10.2024, у якому 12.02.2025 повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астрахань російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 громадянину України, раніше не судимого, про те, що він обґрунтовано підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 , вчинив за наступних обставин.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому дію воєнного стану на території України неодноразово продовжено, востаннє відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 №3564-ІХ із 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Так, у громадянина України ОСОБА_5 не пізніше 30.10.2024, виник злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення інформації про місце розташування військовослужбовців під час виконання їх службових обов`язків, вказані дії були спрямовані на те щоб зірвати мобілізацію, а відповідно і знизити обороноздатність України.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_5 , 25.10.2024, 28.10.2024, 29.10.2024, 30.10.2024, 31.10.2024 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Iphone» з абонентськими номерами НОМЕР_1 з використанням облікового запису в месенджері «Telegram» з нікнеймом «« ОСОБА_7 » ( НОМЕР_1 ) у відкритому чаті телеграм каналу під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12», який нараховує 22 003 учасників, а також у відкритому чаті телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який нараховує 21 358 учасників, на постійній основі поширює інформацію стосовно місць видачі повісток співробітниками ТЦК в реальному часі, чим здійснює перешкоджання діяльності ЗС України.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 18:31 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 09:06 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлення щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 17:41 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 09:00 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм-чаті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_7 , о 17:24 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_7 , о 17:43. громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_7 , о 09:30. громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 09:05 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 17:39 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 08:59 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 17:41 громадянин ОСОБА_5 опублікував у телеграм- у підгрупу телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_13» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомлення з метою попередження осіб призивного віку, щодо проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 на території та вздовж автошляху Е373 (народна назва «Варшавка»).

Отже, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер власних намірів та дій, умисно здійснив діяння, яке полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення інформації щодо конкретного часу та місця проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_10 під час виконання їх службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, що перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

12 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду від 07.11.2024 року, відповідю від ІНФОРМАЦІЯ_11 від 07.11.2024.

У ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- в разі необрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

- враховуючи специфіку скоєння інкримінованого підозрюваному злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні останній, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, які стали йому відомі під час ознайомлення з матеріалами клопотання про обрання запобіжного заходу;

- у разі не застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на те, що ОСОБА_5 систематично та періодично поширює відповідні матеріали у соціальній мережі «Telegram».

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім як домашнього арешту не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного виходячи з наступного.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованого йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів, наданих під час допитів.

Приймаючи до уваги вказані обставини, існує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно

підозрюваного необхідно застосувати міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам визначеним п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані, підтверджується належними доказами. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Просили суд врахувати процесуальну поведінку підозрюваного, який визнає свою провину, та відомості щодо особи підозрюваного і застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 181, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 18.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 за підозрою ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

12.02.2025, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими слідчому судді копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом обшуку від 12.02.2025, протоколами оглядів від 07.11.2024 та від 12.02.2024, відповіддю від ІНФОРМАЦІЯ_11 від 07.11.2024. та іншими матеріалами досудового розслідування даного кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та інших військових формувань в особливий період.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має середній вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має на утриманні батька похилого віку, має постійне місце проживання.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має вищу освіту та офіційно працевлаштований на посаді директора з маркетингу та продаж ПрАТ «Ветропак Гостомельський Склозавод».

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано. За місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, зай мається волонтерською діяльністю.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення відомостей про майновий стан не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відповідно до наданих суду матеріалів майнова шкода у даному кримінальному провадженні не встановлена.

На виконання вимог п.12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що наявні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Слідчий суддя, також, враховує відомості щодо особи підозрюваного, який має право для виїзду за кордон, має закордонний паспорт для виїзду за кордон та відкриті візи, а характер його роботи передбачає закордонні відрядження.

Стороною обвинувачення також доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, про що свідчить той факт, що злочинна діяльність ОСОБА_5 здійснювалась в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф за допомогою мессенджеру «Telegram», який перебуває у вільному доступі. Отже, маючи безперешкодний доступ до мессенджеру «Telegram», підозрюваний матиме реальну можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні тяжкого злочину проти основ Національної безпеки, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді застави, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж домашній.

Разом із тим, ані стороною захисту, ані стороною не надано відомостей про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , отже слідчий суддя позбавлений можливості застосувати запобіжний захід у вигляді застави та визначити розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя також позбавлений можливості застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки у судовому засіданні не заявлено осіб, що заслуговують на довіру (поручителів) та наявність письмового зобов`язання про те, що такі особи поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 міцність його соціальних зв`язків, наявність на його утриманні батька похилого віку, наявності постійного місця проживання та роботи, репутації підозрюваного, слідчий суддя вважає, що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч. 1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,який необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування строком один місяць та 25 днів, тобто до 12 квітня 2025 включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із м. Київ та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, в тому числі: учасниками месенджеру «Telegram»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині покладених обов`язків діє в межах строку досудового розслідування строком один місяць та 25 днів, тобто до 12 квітня 2025 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1