Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/610/25
Номер провадження 1-кс/530/174/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

31.03.2025 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання cтаршого слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, раніше судимого у кримінальному провадженню №0000061 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, у вигляді особистого зобов`язання

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України.

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погодженим прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання.

21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України.

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 13.03.2025 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті кухні житлового будинку господарства за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки з ОСОБА_6 , умисно завдав йому одного удару кулаком правої руки в праву частину обличчя від чого ОСОБА_6 впав на підлогу.

В результаті вищевказаних умисних та протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдано тілесних ушкоджень у вигляді: синця на верхньому повікові правого ока, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи №98 від 17.03.2025 кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.03.2025 близько 20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті кухні житлового будинку господарства за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_6 , діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, кулаком правої руки завдав три удари в область обличчя ОСОБА_6 , після чого взявши в руки дерев`яний штахетник, завдав ним п`ять ударів по правій руці та голові ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді гематом навколо обох очей, забійної рани в лобній області зправа, перелому правої променевої кістки зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи №106 від 21.03.2025, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку та не тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки розуміє суворість покарання, яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Крім того усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, підозрюваний може ухилитися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний ним злочин. Тому існують реальні підстави вважати, що без обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ОСОБА_5 зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого чи прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне, тому є необхідність у перешкоджанні встановленню обставин скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, зміни показів, введення слідства в оману, тощо, тому є обґрунтований ризик вважати, що останній без застосування запобіжного заходу продовжить свою злочинну діяльність.

Окрім цього, необхідно зазначити, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5

у вигляді особистого зобов`язання буде стимулювати його щодо явки до слідчого для проведення слідчих дій та суду для участі в судових засіданнях.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував стосовно обрання відносно нього запобіжного заходу, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України

21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.03.2025; протоколом огляду місця події господарства за місцем проживання ОСОБА_6 від 16.03.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 16.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.03.2025;протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 17.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.03.2025;протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 від 17.03.2025;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 17.03.2025;протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 17.03.2025;висновком судово-медичної експертизи №98 від 17.03.2025;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2025;висновком додаткової судово-медичної експертизи №107 від 19.03.2025;висновком додаткової судово-медичної експертизи №108 від 19.03.2025; висновком додаткової судово-медичної експертизи №109 від 19.03.2025;протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 19.03.2025;протоколом огляду предмету, а саме: медичних документів, які надав потерпілий ОСОБА_6 від 20.03.2025;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.03.2025;висновком судово-медичної експертизи №106 від 21.03.2025;висновком додаткової судово-медичної експертизи №112 від 21.03.2025;протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 25.03.2025;речовими доказами по кримінальному провадженні.

Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 ,ч.1 ст.122 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями матеріалів; суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, вік підозрюваного, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, стан здоров`я ОСОБА_5 який є працездатною, здоровою особою, підозрюваний ОСОБА_5 не місцевий, уродженець м.Харків, ніде офіційно не працює, постійного доходу в нього не має, нерухомого майна у власності на території Полтавського району Полтавської області він не має, являється внутрішньо переміщеною особою, не одружений, утриманців немає. Тому у нього відсутні міцні соціальні фактори, які могли б попередити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим він у пошуках заробітку може залишити своє місце проживання та вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час є не працюючим, враховуючи його вік, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, має родичів на території України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, які виразилися у в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що є кримінальним проступком та підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, а саме нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Окрім цього, по кримінальному провадженні №0000278 ОСОБА_5 31.12.2024 повідомлено про підозру за ч.2 ст.125 КК України. 02.01.2025 обвинувальний акт скеровано до Зіньківського районного суду Полтавської області для розгляду, оскільки, на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, раніше судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 31 березня 2025 року по 29 травня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений ними час;

-не відлучатися за межі Полтавського району Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз"яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов"язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1