ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 Справа №607/25588/24 Провадження №1-кп/607/1052/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0002091, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рихта, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше несудженого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 31.08.2024 року близько 16 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz 416 Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , в м.Тернополі по вул.Степана Будного їхав лівою смугою для руху від вул.Тролейбусна в напрямку до вул.Об?їзна, з швидкістю 49,5 км/год. Під час руху вказаною ділянкою автодороги та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_4 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі ПДР), із змінами та доповненнями, а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993, із змінами та доповненнями, які зобов?язували своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Їдучи лівою смугою для руху по вул.Степана Будного в м.Тернополі від вул.Тролейбусна в напрямку до вул.Об?їзна, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР і дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР та який встановлений напроти магазину шиномонтажу «Шинний майстер», що по вул. Степана Будного, 1Й, маючи об?єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, праворуч від нього, у попутному напрямку, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та зупинився невстановлений слідством автомобіль, у порушення вимог п. 18.4. ПДР, вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля «Mercedes-Benz 416 Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд правою боковою передньою частиною, зокрема, правим дзеркалом заднього виду, керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу справа наліво відносно руху автомобіля «Mercedes Benz 416», р.н. НОМЕР_1 . У результаті наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді: закритої травми грудей із множинними переломами II-VIII ребер, пошкодженням їх уламками листків плеври та лівої легені, наростаючим лівобічним пневмотораксом, яка становила небезпеку для життя і за цією ознакою належить до тяжкого тілесного ушкодження п.п. 2.1.1 а/, 2.1.2, 2.1.3 л/ Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв?язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

У суді на запитання, в порядку передбаченому ч.1 ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, бажає надавати показання.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися, лише допитати обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: все було, як вказано в обвинувальному акті; він нічого не заперечує; вину визнає повністю; шкоду потерпілому відшкодував; у вчиненому щиро розкаюється. Просить врахувати, що на його утриманні хвора дружина і не призначати йому покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що визнання ОСОБА_4 вини є належним і допустимим доказом його винуватості. Його дії кваліфіковано правильно. Отже, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення з необережності, особу винного, його вік, позитивну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини, добровільне відшкодування заподіяної шкоди і те, що він інвалід 3 групи. Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі,без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, правову позицію прокурора ОСОБА_3 про звільнення винного від відбування покарання, а також, прохання потерпілої ОСОБА_5 не карати його суворо, суд вважає, що ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства. Тому, в порядку передбаченому ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

В порядку передбаченому ч.4 ст.174 КПК України накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 416 Sprinter», р.н. НОМЕР_2 , необхідно скасувати.

На підставі ст.100 КПК України речовий доказ - автомобіль марки «Mercedes-Benz 416 Sprinter», р.н. НОМЕР_2 , необхідно повернути ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Розділом IV КПК України, 50, 65, 66, 75, 76, 286 КК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобам.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з випробуванням та встановити йому іспитовий строк - 2(два) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz 416 Sprinter», р.н. НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року, справа ЄУН - 607/19026/24.

Речовий доказ:автомобіль марки «Mercedes-Benz 416 Sprinter», р.н. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1