Справа № 610/4757/24
Провадження № 1-кп/610/75/2025
УХВАЛА

07.01.2025 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області кримінальне провадження № 0000793 від 02.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яковенково Балаклійського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, тимчасово безробітної, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0000793 від 02.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено "Акт проголошення незалежності України", яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам президент російської федерації (далі рф) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам пунктам 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі зс рф) на територію України.

24 лютого 2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в України", який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022; від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022.

Так, ОСОБА_4 з 02 березня 2022 року перебувала в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, тобто на території, яка знаходилась під тимчасовою окупацією держави-агресора.

В період часу з 02.03.2022 до 08.09.2022, більш точна дата та час не встановлені, ОСОБА_4 не підтримуючи державну владу в Україні, будучи проросійськи налаштованою особою, перебуваючи на території ТОВ "Балаклійський ринок", що розташований за адресою: вул. Жовтнева (нині Захисників України), 43 в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на допомогу державі- агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України, створенні в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб зс рф щодо вторгнення та окупації частини території суверенної держави України, звертаючись до мешканців м. Балаклія, публічно заперечувала агресію зс рф в Україні, виправдовувала їх дії та висловлювала свою думку "Здесь будет россия, нужно принять те обстоятельства, что сложились и правила новой власти", визнаючи правомірною цю агресію, закликала до підтримки зс рф та окупаційної влади. Крім того, ОСОБА_4 закликала населення до переоформлення документів для ведення підприємницької діяльності за законодавством рф, переоформлення паспортів громадян України на паспорти рф.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки дій держави-агресора та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинувачена зазначила, що їй зрозуміла суть обвинувачення, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення вона визнає повністю та щиро кається у вчиненому, їй роз`яснено та зрозуміло право заперечувати проти закриття кримінального провадження через звільнення від кримінальної відповідальності внаслідок спливу строків давності і що у такому випадку орган обвинувачення має довести її вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у загальному порядку.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання своєї підзахисної.

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 зазначивши, що наявні всі підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

За ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Частиною 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-1 КК України відноситься до кримінальних проступків, оскільки передбачає максимальне покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Як убачається з обвинувального акта, дії, які органом обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_4 вчинила в період з 02.03.2022 до 08.09.2022. Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000793 від 02.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 надійшов до суду 19.12.2024, тобто після спливу двох років з дня вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором не заявлено про наявність підстав для зупинення строку давності або його переривання. Судом такі підстави також не встановлені.

У відповідності до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст. 49 КК України, є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, тому обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-1 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, та звільнення особи за вказане кримінальне правопорушення відбувається у зв`язку зі спливом 2 років з дня його вчинення. Згідно обвинувального акта інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила у період з 02.03.2022 до 08.09.2022, тобто на теперішній час минуло більше двох років з дня його вичинення.

Відповідно до частини 5 статті 49 КК України давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу.

Враховуючи, що діяння, передбачене частиною 1 статті 111-1 КК України є кримінальним проступком, положення частини 5 статті 49 КК України не застосовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 284, 286, 314, 370 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000793 від 02.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 08.01.2025.

Суддя