Провадження № 1-кп/344/555/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

представників Служби у справах дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня ліцею ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, студента, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , жителя АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, студента, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

20.01.2024, в обідню пору, неповнолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проходили повз будинок № 19А, що знаходиться по вул. Хіміків, в м. Івано-Франківську . В цей час в попутному напрямку повз вищевказаний будинок рухався ОСОБА_16 .

Побачивши ОСОБА_16 , у неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілого.

Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, неповнолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до потерпілого ОСОБА_16 , який в цей час рухався повз будинок № 19А по вул. Хіміків, в м. Івано-Франківську . Тоді, ОСОБА_14 , грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи свою безкарність та зверхність, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме засобу, який споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, з особливою зухвалістю розпилив його вміст у сторону обличчя потерпілого ОСОБА_16 .

В цей час до неправомірних дії неповнолітнього ОСОБА_14 приєднався неповнолітній ОСОБА_13 , які будучи об`єднанні єдиним злочинним умислом, діючи умисно, проявляючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, з особливою зухвалістю розпочали наносити численні удари ногами по голові та тілу потерпілого ОСОБА_16 , який в той час перебував на землі та не чинив будь-якого спротиву.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2024, близько 16 год, неповнолітній ОСОБА_13 проходив тротуарною доріжкою по вул. Дорошенка, в м. Івано-Франківську, повз будинок № 18Б. В цей час вказаною доріжкою до адреси свого проживання йшла ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Побачивши ОСОБА_17 , у ОСОБА_13 виник неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілої ОСОБА_17 .

Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, ОСОБА_13 наздогнав потерпілу ОСОБА_17 та в подальшому, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи свою безкарність та зверхність, діючи з хуліганських спонукань, умисно наніс цілеспрямований удар лівою ногою в ділянку спини потерпілої ОСОБА_17 , в результаті чого остання впала на землю.

Надалі ОСОБА_13 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме засобу, який споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, розпилив його вміст у сторону обличчя потерпілої ОСОБА_17 .

Не припиняючи свої протиправні дії ОСОБА_13 усвідомлюючи, що потерпіла лежить на землі та не чинить будь-якого опору, маючи фізичну перевагу над останньою, з особливою зухвалістю почав наносити цілеспрямовані удари ногами в ділянку голови та тулуба потерпілій ОСОБА_17 .

Хуліганські дії ОСОБА_13 не припинялись на протязі приблизно однієї хвилини, носили виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2024, близько 15 год 30 хв, поруч із магазином «ALL маркет», який знаходиться в м. Івано-Франківську, по вул. Сухомлинського, будинок 4, корпус 4, знаходився ОСОБА_18 , який стояв неподалік до входу в магазин та пив пиво.

В той же час та місці, неподалік вказаного магазину знаходилися неповнолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які побачили ОСОБА_18 .

Побачивши ОСОБА_18 , у неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілого.

Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, неповнолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до потерпілого ОСОБА_18 . Тоді, ОСОБА_14 , грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи свою безкарність та зверхність, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме засобу, який споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, з особливою зухвалістю розпилив його вміст у сторону обличчя потерпілого ОСОБА_18 .

В цей час до неправомірних дії неповнолітнього ОСОБА_14 приєднався неповнолітній ОСОБА_13 , який будучи об`єднаний єдиним злочинним умислом із ОСОБА_14 на вчинення хуліганських дій, діючи умисно, проявляючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, з особливою зухвалістю наніс декілька ударів заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, а саме телескопічною биткою по голові та тілу потерпілого ОСОБА_18 .

Хуліганські дії неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тривали близько однієї хвилин, носили явно виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини.

Крім цього встановлено, що 04.02.2024, близько 20 год 30 хв, неповнолітній ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_15 проходили повз будинок АДРЕСА_9 . В цей час до під`їзду вказаного будинку підійшов ОСОБА_19 , який почав відчиняти вхідні двері до під`їзду. Побачивши ОСОБА_19 , у неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілого.

Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, неповнолітній ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_15 підійшли до потерпілого ОСОБА_19 , який в цей час перебував біля вхідних дверей в під`їзд, де ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи свою безкарність та зверхність, діючи з хуліганських спонукань, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме засобу, який споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, розпилив його вміст у сторону обличчя потерпілого ОСОБА_19 .

Продовжуючи свої неправомірні дії неповнолітній ОСОБА_13 , діючи умисно, тримаючи в лівій руці сторонній предмет, який заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, безпричинно наніс декілька ударів в ділянку голови потерпілому ОСОБА_19 .

В цей час ОСОБА_15 , будучи об`єднаний єдиним злочинним умислом із неповнолітнім ОСОБА_13 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, групою осіб, безпричинно наніс близько десяти ударів в ділянку сідниці потерпілого ОСОБА_19 .

В результаті неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , потерпілому ОСОБА_19 , відповідно до висновку судово-медичного експерта, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани та садна в тім`яній ділянці справа, синців у попериковій ділянці та в ділянці крила клубової кістки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, встановлено, що 04.02.2024, близько 21 год 20 хв, неповнолітній ОСОБА_13 та ОСОБА_15 проходили повз будинок № 2, що знаходиться по вул. Сухомлинського, в м. Івано-Франківську . В цей час повз вказаний будинок проходив потерпілий ОСОБА_20 . Побачивши ОСОБА_20 , у неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілого.

Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, неповнолітній ОСОБА_13 та ОСОБА_15 почали наздоганяти потерпілого, після чого ОСОБА_13 , будучи б`єднаний єдиним злочинним умислом із ОСОБА_15 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме засобу, який споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, розпилили його вміст у сторону обличчя потерпілого ОСОБА_20 .

Продовжуючи свої неправомірні дії неповнолітній ОСОБА_13 та ОСОБА_15 маючи в своїх руках металевий предмет, який заздалегідь був заготовлений для вчинення хуліганських дій, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, нанесли декілька цілеспрямованих ударів в ділянку голови потерпілому ОСОБА_20 .

В результаті неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , потерпілому ОСОБА_20 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я; синця в ділянці правої кисті, садна в ділянці лівої щоки, хімічного опіку кон`юнктиви обох очей, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, 07.02.2024, близько 17 год 00 хв, неповнолітній ОСОБА_13 та ОСОБА_15 проходили повз будинок № 14, що знаходиться по вул. Івана Павла ІІ, в м. Івано-Франківську . В цей час повз вказаний будинок проходила потерпіла ОСОБА_4 .

Побачивши ОСОБА_4 , у неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілої.

Приводячи свій неправомірний умисел у виконання, неповнолітній ОСОБА_13 та ОСОБА_15 почали наздоганяти потерпілу, після чого ОСОБА_15 , оббіг ОСОБА_4 та будучи об`єднаний єдиним злочинним умислом із неповнолітнім ОСОБА_13 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, діючи групою осіб, з особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме засобу, який споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії, з особливою зухвалістю розпилив його вміст у сторону обличчя потерпілої ОСОБА_4 .

В цей час до неправомірних дій ОСОБА_15 приєднався неповнолітній ОСОБА_13 , який маючи в своїх руках металевий предмет, який заздалегідь був заготовлений для вчинення хуліганських дій, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших, з особливою зухвалістю наніс декілька цілеспрямованих ударів в ділянку голови потерпілої ОСОБА_4 .

В результаті неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , потерпілій ОСОБА_4 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що безпосередньо завдавати тілесних ушкоджень старшим людям не мав наміру. Однак, вчиняв вказані хуліганські дії з метою підвищення статистики переглядів відео в соцмережах. Про ще зараз шкодує та усвідомлює неправомірність своїх дій. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що здійснював хуліганські дії щоб набрати популярності в соцмережах. На момент вчинення не усвідомлював наслідків своїх дій, про що зараз шкодує. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що в м.Івано-Франківську зустрівся із своїми друзями, де в процесі розмови вирішили підняти статистику своїх соцмереж здійснючи хуліганській дії щодо старших людей. Наміру завдавати фізичного болю не було. Шкодує про свої вчинки. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

Потерпілі в судове засідання не з`явилася, однак подала заяви про розгляд справи у їх відсутності, шкода їм відшкодована, жодних претензій до обвинувачених не мають.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за: ч.4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_13 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за: ч.4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_15 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за: ч.4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_14 , добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Згідно з ст. 69 Кримінального кодексу України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як зазначено у наведеній вище постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі N 750/5031/18, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній посилатися на ст. 69 Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений є неповнолітнім, раніше не судимий, навчається, осіб на утриманні не має, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 481 від 30.04.2024 року ОСОБА_13 на даний час тяжким психічним розладом не страждає. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_13 хронічним психічним захворюванням та недоумством не страждав і не перебував у тимчасовому чи іншому хворобливому стані психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також, з досудової доповіді наданої органом пробації, вбачається, що дослідженням інформації, що характеризує особу за місцем його проживання та навчання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його низької імовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_21 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений є студентом, раніше не судимий, за місцем навчання характеризується посередньо, осіб на утриманні не має, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 253/2024 від 04.07.2024 року ОСОБА_15 на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій та на даний час будь-якими психічними розладами не страждав. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину так і на даний час, ОСОБА_15 перебував в стані, при якому був здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також, з досудової доповіді наданої органом пробації, вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства ( у тому числі для окремих осіб), орган пробації ваажає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений є неповнолітнім, раніше не судимий, навчається, осіб на утриманні не має, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 480 від 30.04.2024 року, на даний час ОСОБА_14 будь-яким психічним розладом не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_14 також тяжким психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не рекомендовано.

Також, з досудової доповіді наданої органом пробації, вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, характер правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, участь обвинуваченого в підготовці досудової доповіді, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого у громаді без ізоляції від суспільства можливе за умови здійснення контролю за ОСОБА_14 ,, виконання рекомендацій, наданих уповноважним органом з питань пробації.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Згідно з ст. 69 Кримінального кодексу України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як зазначено у наведеній вище постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі N 750/5031/18, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній посилатися на ст. 69 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, зокрема що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи особи обвинувачених, які усвідомили наслідки своєї поведінки, їх негативне відношення до скоєного після вчинення злочину, розкаяння у вчиненому.

Також, при призначенні покарання суд враховує позицію прокурора, який просив призначити покарання: обвинуваченому ОСОБА_13 із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням відповідних обов`язків; обвинуваченому ОСОБА_15 із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням відповідних обов`язків; обвинуваченому ОСОБА_14 із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням відповідних обов`язків; позицію обвинуваченого ОСОБА_13 , його законного представника та його захисника, які просили суворо його не карати та погодилися із покаранням запропонованим прокурором; позицію обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника, які просили суворо його не карати та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік; позицію обвинуваченого ОСОБА_14 , його законного представника та його захисника, які просили суворо його не карати та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченим слід призначити основне покарання за ч.4 ст. 296 КК України, із застосуванням положень ст. 69 Кримінального кодексу України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, і таке покарання буде достатнім, справедливим, співмірним та необхідним для їх виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ними, так і іншими особами.

Визначені обвинуваченим покарання на переконання суду відповідатимуть меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Процесуальні витрати покласти на обвинувачених.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_15 у виді застави до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 393, ч. 15 ст. 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_15 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 05.03.2024 по 24.07.2024 з розрахунку один день позбавлення волі за два дні пробаційного нагляду.

Запобіжний у виді застави до вступу вироку у законну силу - залишити без змін. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 242 240 двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_22 (згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №46 від 24.07.2024 року).

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в солідарному порядку на користь держави 15 145 гривень 60 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- оптичний диск (постанова від 12.02.2024 року)- зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- мобільний телефон марки «ОUKITEL» чорного кольору НОМЕР_5 , ІМЕІ 2 НОМЕР_6 із номером мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_7 , куртку чорного кольору, штани чорного кольору, кепку чорного кольору фірми «Adidas», ноутбук марки «Aser» чорного кольору IMEI S/N:НОМЕР_11 (постанова від 22.02.2024 року) - повернути власнику ОСОБА_13 ;

- мобільний телефон марки «Aphone 5» чорного кольору, мобільний телефон марки Aphone 12» чорного кольору, планшет марки «Lenovo»чорного кольору, штани темно сірого кольору, куртка чорного кольору, взуття (берци) чорного кольору з білими шнурками, ноутбук марки «Aser» чорного кольору (постанова від 01.03.2024 року) - повернути власнику ОСОБА_23 ;

- - спеціальний засіб дратівливої дії із маркуванням «Терен-4м» (постанова від 01.03.2024 року) -знищити;

- CD-R диск з відеозаписами (постанова від 03.03.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- куртку синього кольору та взуття (постанова від 03.03.2024 року) - повернути власнику ОСОБА_17 ;

- мобільний телефон марки Redmi Note 10 (постанова від 04.03.2024 року) - повернути власнику ОСОБА_24 ;

- мобільний телефон марки Sansung А33 з сім картою мобільного оператора Київстар (постанова від 04.03.2024 року) - повернути власнику ОСОБА_25

- мобільний телефон марки Redmi А2 та IPhone 8+ (постанова від 04.03.2024 року) - повернути власнику ОСОБА_15 ;

- оптичний диск DVD-R із відеозаписами (постанова від 09.03.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- камуфляжні штани, джинсові штани синього кольору, берци чорного кольору, , мобільний телефон марки IPxone Xs білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_8 , ІМЕ2: НОМЕР_9 з сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 , ноутбук марки «Lenovo» модель «IdealPad Gaming 3 15АСН6» чорного кольору та куртку з маркуванням «House» чорного кольору (постанова від 13.03.2024 )- повернути власнику ОСОБА_14 .

- аерозольний балон з дратівним препаратом «Кобра-1Н» (постанова від 13.03.2024) -знищити.

Арешти накладені: ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.02.2024 року (справа № 344/3314/24), ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2024 року (справа № 344/4068/24), ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2024 року (справа № 344/4064/24), ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2024 року (справа № 344/4063/24), ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.03.2024 року (справа № 344/4946/24) - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_26