Дата документу 02.04.2025
Справа № 334/1948/25
Провадження № 1-кп/334/485/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 за №0000483

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно працевлаштований «Запорізький завод кольорових металів» на посаді пресувальника, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 (особисто), захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, а також про проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, маючи умисел на використання підробленого офіційного документу та усвідомлюючи протиправність своїх дій, 07.10.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення облікових даних, де мав намір використати шляхом пред`явлення працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 підроблений офіційний документ військовий квиток серії НОМЕР_1 , в який невстановлена досудовим розслідуванням особа у невстановлений день та час, але не пізніше, 07.10.2024, внесла неправдиві відомості про проходження ОСОБА_3 огляду військово-лікарської комісії та виключення з військового обліку.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, 07.10.2024 приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , пред`явив посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо підроблений офіційний документ військовий квиток серії НОМЕР_1 на своє ім`я, в який на сторінці №22 внесено завідомо недостовірні відомості щодо взяття на облік та визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку шляхом виконання відбитків штампів «Прийнятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Знятий з обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також шляхом виконання двох відбитків круглої гербової печатки «Міністерство оборони України * код. 26621082 * ІНФОРМАЦІЯ_5 », із підписами військового комісара ОСОБА_7 на сторінках №7 та №26 вказаного військового квитка.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт надійшов суду з угодою про визнання винуватості від 11.03.2025, укладеною між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000483 від 05.11.2024за ч. 4 ст. 358 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №2051 від 23.11.2016), з іншого боку.

Згідно з угодою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті в судовому провадженні.

Сторони погодили істотні для кримінального провадження обставини та погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить 850 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому засіданні підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене сторонами. Підтвердив добровільність укладення угоди з боку сторони захисту та той факт, що ним у повному обсязі роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення угоди

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 11.03.2025 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити. Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства,примусу,погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,обвинувачений ОСОБА_3 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований.

Зважаючи на те, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

У відповідності до п.7 ч. 4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого не складалася.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_8 не обиралися.

Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.

Згідно із ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 11 968,50 гривень

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КК України з урахуванням вимог Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370,373,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду від 11 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000483 від 05.11.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000483 від 05.11.2024за ч. 4 ст. 358 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №2051 від 23.11.2016), з іншого боку - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить 850 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 11 968,50 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень 50 копійок).

Речові докази:

- військовий квиток серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається в камері речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в сейф-пакеті 5768467 вилучити та передати до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- оригінали документів, а саме Лист з Акту перевірки печаток та штампів від 11.02.2022, Лист з переліку підприємств, установ, організацій та навчальних закладів від 15.11.2022, Лист з Наказу №20 від 01.07.2022, Лист з Наказу №27 від 23.07.2022, Лист з Наказу №24 від 17.07.2022, Лист з Наказу №22 від 13.07.2022, Лист з Наказу №18 від 27.06.2022, Фрагмент з Наказу в кількості 3 документи, Лист за вихідним номером 38 від 16.04.2022, Лист за вихідним номером 53 від 18.04.2022, Лист з вихідним номером 131 від 21.05.2022, Лист за вихідним номером 782 від 30.08.2022, Лист за вихідним номером 2/138 від 21.09.2022, Лист за вхідним номером 1449 від 06.10.2022, Лист за вхідним номером 1548 від 15.10.2022, Лист за вхідним номером 1657 від 26.10.2024, Лист за вхідним номером 2/189 від 19.12.2024, які зберігаються в камері речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути ІНФОРМАЦІЯ_7 за належністю;

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 не обиралися.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1