Провадження № 1-кс/712/395/25
Справа № 712/613/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання т.в.о. начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є інвалідом ІІ групи, раніше судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

у с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 03.01.2025 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про дію воєнного стану та проведення загальної мобілізації в Україні, за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 щодо одержання неправомірної вигоди від чоловіків призовного віку за виготовлення підроблених медичних документів та здійснення впливу на членів ВЛК з метою прийняття рішення, яке є підставою для визнання непридатним до військової служби та виключення з військового обліку.

Установлено, що у грудні 2024 року ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Черкаси, поблизу КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які повідомили йому, що за грошову винагороду у розмірі 5 тисяч доларів США вони гарантують йому отримання документів, згідно яких він буде визнаний повністю непридатний до військової служби.

Вони пояснили, що їх знайомі лікарі, які обіймають керівні посади у КНП «Черкаська обласна лікарня», в тому числі в урологічному відділенні, будуть робити фіктивні виписки та діагнози на основі яких, в результаті ОСОБА_9 буде визнаний непридатним до військової служби.

У подальшому, близько 09 години 00 хвилин 17.01.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи на території КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 3, реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, в ході зустрічі з ОСОБА_9 , діючи на виконання попередньої злочинної домовленості та у присутності ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_9 , що він допоможе йому у проходженні лікарів та отриманні «правильних» діагнозів, однак йому необхідно спочатку передати грошові кошти ОСОБА_8 у попередньо домовленій сумі, тобто 5000 доларів США для здійснення впливу на керівників та лікарів КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР.

Після вказаної розмови, ОСОБА_8 близько 09 години 20 хвилин 17.01.2025 на території КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 3, підійшов до автомобіля Nissan Rogue білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та, сівши в нього, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, отримав від ОСОБА_9 , який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, за виготовлення лікарями КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» медичних документів, що містять неправдиві відомості про стан здоров`я ОСОБА_9 , з метою прийняття рішення, яке є підставою для визнання непридатним до військової служби та виключення з військового обліку.

17.01.2025 о 09 год. 39 хв. на асфальтованій площадці КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» розташованій за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя Хірурга Луки, 3, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме у обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_9 від 06.01.2025; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 17.01.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 17.01.2025, протоколом огляду від 17.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, який відповідно до ч. 2 ст. 369-2 КК України карається покаранням у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначив, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти існуванню зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зазначили, що підозра є необґрунтованою, а ризики, зазначені прокурором, не доведеними.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженню доказів в їх сукупності.

Оцінюючи зазначені у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею враховано таке.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, застосування іспитового строку.

Характер інкримінованого правопорушення пов`язаний з корисливою спрямованістю. Санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Крім того, ОСОБА_5 вироком від 19.07.2023 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 332 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України - 1 000 н.м.д.г., що становить 17000 гривень. Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Разом з тим, згідно інформації Соснівського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_5 сплатив штраф 19.07.2024.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Тобто ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, має судимість та підозрюється у вчиненні нового злочину менше ніж за рік, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе безперешкодно чинити тиск на основного свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , а також інших свідків сторони обвинувачення у провадженні.

Відтак, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, останній матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Крім того, вчинене кримінальне правопорушення пов`язане з допомогою в ухиленні від мобілізації особи в умовах повномасштабної агресії російської федерації, що на даний час викликає підвищений суспільний інтерес.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованість застосування саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, одружений, є інвалідом ІІ групи, має стійкі соціальні зв`язки, має на утримання неповнолітньої дитини, раніше судимий.

Тому, враховуючи наявність вищезазначених ризиків, особу підозрюваного, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статі.

Ураховуючи наявність доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованість підозри, сімейний та майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає, що максимальний розмір застави, перебачений п. 1 ч. 4 ст. 182 КПК України, 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., здатний у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами цього кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Окрім цього, не залишається поза увагою слідчого судді період, у який було вчинено кримінальне правопорушення, а саме у період повномасштабного вторгнення російської федерації до України, та яким чином такі протиправні дії впливали на економічну незалежність країни та її обороноздатність.

За описаних вище обставин запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

ЄСПЛ у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у кримінальному провадженні ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту про те, що підозра є необґрунтованою, а подані докази є недопустимими, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 17 березня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 17 січня 2025 року о 09 год. 39 хв.

Визначити розмір застави 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_9 та іншими свідками сторони обвинувачення, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 22 січня 2025 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1