Справа №:755/183/25
Провадження №: 1-кп/755/301/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004027 від 01 грудня 2024 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого механіком-водієм в Інституті фізики НАН України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004027 від 01 грудня 2024 року, стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 30 листопада 2024 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїжджою частиною вулиці Багалія в місті Києві, в районі перехрестя з вулицею Вінстона Черчилля, допустив порушення вимог пункту 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), а саме:

- п. 16.2 ПДР України: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїжджу частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїжджою частиною вулиці Багалія в районі перехрестя з вулицею Вінстона Черчеля, проявив неуважність, виконуючи маневр правого повороту, виїхав на пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася пішохідним переходом та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до медичного закладу КНП «КМКЛ ШМД» міста Києва.

У водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог ПДР України. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам п. 16.2 ПДР України.

Потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які виразилися у закритому уламковому переломі латерального виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінальним правопорушенням завдана шкода в розмірі 50000 гривень. Підозрюваним ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 відшкодовані всі завдані збитки в повному обсязі.

На думку прокурора, факт вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця ДТП від 30 листопада 2024 року та схемою; речовим доказом: автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається у власника; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 04 грудня 2024 року; висновком судово-медичної експертизи № 042-2099-2024 від 23 грудня 2024 року; висновком судової авто-технічної експертизи № 4942-Е від 10 грудня 2024 року.

Разом з тим, санкція частини першої статті 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тому згідно статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Згідно статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В ході проведення досудового слідства було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку примиренням його з потерпілою ОСОБА_5 .

В порядку частини першої статті 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить суд задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті підозри, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і права заперечувати проти закриття кримінального провадження, підтримав клопотання прокурора, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала, та пояснила суду, що їй відшкодовано в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, тому будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Кім того, просив суд вирішити долю речових доказів в порядку статті 100 КПК України, а також суд вирішити питання процесуальних витрат.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі статті 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі статтею 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у статті 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиросердно розкаявся, примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдані ним збитки.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього за частиною першої статті 286 КК України відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 та частини третьої статті 288 КПК України закрити.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають: 3183 гривні 60 копійок за проведення судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/71089-ІТ від 18 грудня 2024 року), та 6058 гривень 24 копійки за проведення автотехнічної експертизи (висновок експерта № 4942-Е від 10 грудня 2024 року).

Відповідно до положень частини першої статті 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

При цьому, пунктом 3 частини першої статті 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою є закриттям кримінального провадження за нереабілітуючою підставою, тобто свідчить про те, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри/обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа, а тому питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 44, 46 КК України, статтями 284, 286, 288, 314-316, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004027 від 01 грудня 2024 року, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0004027 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 9241 (дев`ять тисяч двісті сорок одна) гривня 84 копійки.

Речовий доказ: транспортний засіб марки ««Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 , - залишити ОСОБА_4 .

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити присутнім учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1