печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1698/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

представника власника майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002464 від 05.12.2024,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002464 від 05.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з травня 2024 року по теперішній час, група осіб, діючи за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів вчиняють неправомірні дії відносно ОСОБА_7 , що виражаються у вимаганні грошових коштів в особливо великих розмірах, із погрозами фізичної розправи та заподіянням тілесних ушкоджень.

Серед іншого в межах розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який є безпосереднім організатором та співвиконавцем скоєння злочину.

Встановлено, що ОСОБА_8 організував схему вимагання у потерпілого ОСОБА_7 грошових коштів в особливо великих розмірах, під приводом «кришування» його діяльності, пов`язаної із здійсненням інвестування з використанням криптовалюти, створював штучні умови та схиляв останнього, шляхом здійснення на нього фізичного та морального тиску у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та погроз фізичною розправою, до надання йому коштів. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілим ОСОБА_7 було перераховано на підконтрольний ОСОБА_8 криптовалютний гаманець грошові кошти в розмірі, який в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно показів потерпілого та результатів проведення інших слідчих дій, проведених в рамках кримінального провадження встановлено, що 20.09.2024 в приміщенні кафе «Траторія №5», що в м. Київ по вул. Професора Підвисоцького, 8, ОСОБА_8 спільно з іншими співучасниками злочину,застосовуючи до потерпілого ОСОБА_7 фізичну силу та погрожуючи фізичною розправою, вимагав та отримав від нього грошові кошти у розмірі 400 000 доларів США, які було перераховано на підконтрольний ОСОБА_8 криптовалютний гаманець.

15.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, постановленої 14.01.2025 у справі № 757/907/25-к, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в межах якого вилучено речі та предмети, а також грошові кошти, законність походження яких ОСОБА_4 не підтверджено та які не входили до переліку речей, дозвіл на відшукання яких прямо надано ухвалою слідчого судді, проте відносно яких у сторони обвинувачення існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом, а також те, що інше майно використовувалось як засоби та знаряддя вчинення злочину та містить відомості, які можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 20 000 гривень, 4 500 доларів США, 2 150 Євро, які поміщено до сейф пакету PSP 1167383.

15.01.2025 постановою слідчого грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002464.

Так, є підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що вилучені під час проведення обшуку грошові кошти є власністю ОСОБА_9 , який місцем зберігання грошових коштів визначив свою квартиру, де він офіційно зареєстрований, проживав більшість свого свідомого життя та проживає і на даний час, жодного зв`язку між вилученими під час обшуку грошовими коштами та ОСОБА_4 , третіми особами, тим більше в контексті незаконного вимагання не має і бути не може.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002464 від 05.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

15.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, постановленої 14.01.2025 у справі № 757/907/25-к, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в межах якого вилучено речі та предмети, а також грошові кошти, законність походження яких ОСОБА_4 не підтверджено та які не входили до переліку речей, дозвіл на відшукання яких прямо надано ухвалою слідчого судді, проте відносно яких у сторони обвинувачення існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом, а також те, що інше майно використовувалось як засоби та знаряддя вчинення злочину та містить відомості, які можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 20 000 гривень, 4 500 доларів США, 2 150 Євро, які поміщено до сейф пакету PSP 1167383.

15.01.2025 постановою слідчого грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002464.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Разом з тим, слідчий суддя вертає увагу на те що згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 являється приватним охоронцем та водієм одного із організаторів кримінального правопорушення, який спільно з іншими учасниками злочинного діяння вимагали у потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в особливо великих розмірах, під приводом «кришування» його діяльності, пов`язаної з інвестиційними зарахуваннями цифрової криптовалюти, створюючи штучні умови та схиляння останнього, шляхом здійснення на нього фізичного та морального тиску у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та погроз фізичною розправою, до надання коштів. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_7 було перераховано на криптовалюний гаманець фігурантів кримінального провадження грошові кошти в сумі, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

А тому, за вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_4 , на даній стадії досудового розслідування, обумовлене законними критеріями, разом з тим, у кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити органу досудового розслідування для встановлення обставин кримінального правопорушення, на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення.

Тобто на даний час забезпечується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_4 , та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

При цьому, належних та допустимих доказів про належність вилучених грошових коштів брату ОСОБА_4 - ОСОБА_9 слідчому судді не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: грошові кошти в сумі 20 000 грн, 4 500 доларів США, 2 150 Євро, які поміщено до сейф пакету PSP 1167383.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню у кримінальному провадженні № 0002464 від 05.12.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1