Справа № 488/1005/24
Провадження № 1-кп/488/234/24 р.
УХВАЛА

16.07.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2024 на розгляд Корабельного районного суду м.Миколаєва надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

За клопотанням захисника, відносно обвинуваченого призначено проведення психіатричної експертизи, яка до цього часу не виконана.

09.07.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 раніше обраної міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої спливає 19 липня 2024 року.

В обгрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики ухилення обвинуваченого від суду, вчинення ним нових злочинів.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання з мотивів, наведених у ньому та вважав, що більш м`який вид запобіжного заходу не здатен запобігти заявленим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину та репутацію останнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та, посилаючись на те, що не має наміру ухилятись від суду, просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що перебування під вартою півроку мало свій виховний вплив та він усвідомив недопустимість порушень норм закону. Окрім того, вказував на антисанітарійні умови утримання, з огляду на що, також просив змінити мір запобіжного заходу, на непов`язану з триманням під вартою

Захисник також вважав можливим обрання обвинуваченому більш м`якої міри запобіжного заходу, зокрема у виді нічного домашнього арешту, мотивуючи зменшенням ризиків, на які вказував прокурор.

В судове засідання представник потерпілого ТОВ «Епіцентр» ОСОБА_6 не з`явився, письмово просив про розгляд справи за відсутності представника.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» також не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив про слухання справи за відсутності представника.

Приймаючи рішення щодо заявленого клопотання сторони обвинувачення суд виходить з такого.

Відповідно до приписів ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

На даному етапі кримінального провадження, у суду немає підстав вважати, що висуваючи підозру та обвинувачення ОСОБА_3 , орган досудового розслідування діяв недобросовісно та не маючи для того законних підстав.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктом 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися суд та існування ризику вчинення ним інших правопорушень. Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченим ОСОБА_3 , проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Щодо заявлених ризиків, то стосовно ризику переховування від суду, слід зазначити наступне. ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, зокрема за ч.4 ст. 185 та ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 (восьми) років. Отже, тяжкість покарання, що може бути застосоване відносно ОСОБА_3 у разі доведення його вини, репутація обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, та відсутність чинників, які б утримували обвинуваченого від втечі, свідчать про високу ймовірність ризику його переховування від суду.

Також суд вважає слушними доводи прокурора щодо існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки він, будучи засудженим 27.03.2023 року до покарання у виді обмеження волі та звільненим від його відбування з випробуванням, таке випробування не витримав, що стало підставою для скасування 13.11.2023 р. звільнення від відбування покарання та, знову обвинувачується у вчиненні 6-ти епізодів крадіжок майна, замаху на викрадення мана та злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропної речовини, що за версією сторони обвинувачення, мало місце у період іспитового строку. Вказане, а також чисельність епізодів, що ставиться у провину обвинуваченого, на думку суду, доводять ризик вчинення обвинуваченим іншого злочину.

За наведеного, приймаючи до уваги положення ч.2 ст.183 КПК України, доведеність вище вказаних ризиків, тяжкість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_3 , та міри покарання, передбаченої за даним обвинуваченням у разі визнання судом його винним, продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданою та необхідною для запобігання заявленим ризикам, чого неможливо досягти із застосуванням більш м`яких видів запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, і що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Більш того, з огляду на призначення за клопотанням захисника відносно обвинуваченого психіатричної експертизи задля встановлення його осудності та наявних посилань вважати про наявність у ОСОБА_3 розладу психіки та поведінки, то є сумніви щодо можливості дотримання ним умов інших можливих запобіжних заходів, зокрема такого як домашній арешт, на якому наполягає сторона захисту, при цьому обвинуваченому інкриміновано багаточисленні епізоди кримінальних правопорушень.

Щодо розміру застави, то положення КПК України, вимагають визнання такої у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обставин, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Стосовно посилань ОСОБА_3 на антисанітарійні умови утримання, то з пояснень захисника, лише сьогодні обвинувачений наголосив на цьому, та для підтвердження таких доводів, ним буде спрямовано відповідний запит до установи попереднього утримання. Наразі будь-яких доказів на підтвердження таких заяв обвинуваченого сторона захисту немає.

Керуючись ст. ст. 331, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави в сумі 90 690 гривень, за умови внесення якої ОСОБА_3 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_3 з-під варти, покласти на нього на строк до 13.09.2024 року наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду ;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

У разі порушення обвинуваченим вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити до ДУ « Миколаївський слідчий ізолятор».

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє виконання ухвали.

Для обвинуваченого, який утримуються під вартою, вищевказаний строк на оскарження ухвали обчислюється з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1