Номер провадження 1-кс/754/3455/24
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчоЇ ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002360 від 01.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, маючої вищу освіту, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2024 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0002360 від 01.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Згідно з клопотанням та додатками до нього, ОСОБА_6 в період часу приблизно з 2016 року по 2017 рік, переслідуючи мету власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись довірою, створювала у потерпілих хибне уявлення того, що є успішним підприємцем та отримувала від потерпілих кошти на розвиток власного бізнесу, які не мала наміру повертати. За даний період часу ОСОБА_6 заволоділа майном (грошовими коштами) вісьмох потерпілих осіб у великих та особливо великих розмірах.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів, 19.12.2024 року ОСОБА_6 слідчим повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні; скоїти інше кримінальне правопорушення.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР, клопотання слідчого та додатки вручено підозрюваній та захиснику своєчасно, згідно з вимогами ч.2 ст. 184 КПК України.

Прокурор при розгляді клопотання просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Слідча підтримала позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Стверджував, що підозра є не обґрунтованою. Жодних доказів на підтвердження умислу на скоєння кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження не містять. Між підозрюваною та потерпілими склались виключно цивільно-правові відносини, а неможливість повернення боргу пов`язана з тимчасовими фінансовими труднощами ОСОБА_6 . Наголошував, що заявлені прокурором ризики є не доведеними.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала думку захисника. Зазначила, що беручи у потерпілих кошти мала намір їх повернути з відсотками, однак через фінансові проблеми не має змоги зробити це у повному обсязі. Висловила намір повернути борги частинами.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зокрема, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Щодо обґрунтованості підозри

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Так слідчим суддею встановлено, що 01.06.2017 в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0002360 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України. Відповідно до короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 в період часу приблизно з 2016 року по 2017 рік шляхом зловживання довірою заволоділа майном вісьмох потерпілих осіб (грошовими коштами) у великому та особливо великому розмірі.

19.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

Зазначені обставини на цьому етапі досудового розслідування також підтверджуються доданими до клопотання доказами, зокрема, заявами потерпілих про вчинення злочину; протоколами допиту потерпілих та свідків; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 06.03.2024; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 06.03.2024; протоколом одночасного допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_6 від 14.05.2024 тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Необхідно наголосити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує, що органом досудового розслідування дійсно надані до суду матеріали, з яких вбачаються вагомі докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків та скоїти новий злочин, але слідчий суддя вважає, що не всі ризики є доведеними.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними, а ризик доведеним.

Так, співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків у вигляді її ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після її засудження до можливого покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим. Разом з тим, слідчий суддя також враховує наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваної, - має сина, онуків, з якими підтримує стосунки, офіційно працює.

Отже, слідчий суддя вважає, що є можливість істотно зменшити цей ризик встановленням певного обмеження поведінки підозрюваної.

Щодо ризику вчинити нове кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає його не доведеним, оскільки підозрювана продовжує займатися підприємницькою діяльністю, а також працює на посаді касира операційної каси фінансової установи та після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень у період часу з 2016 року по 2017 рік, нових кримінальних правопорушень, які б були їй інкриміновані, не вчиняла.

При цьому, слідчий суддя вважає не доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих і свідків, оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту клопотання не містить.

Слід наголосити, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер і доводитися відповідними доказами (рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як зазначено в ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє в застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні довів обставини, передбачені п.1, п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не довів обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя зазначає, що підозрювана ОСОБА_6 , будучи повідомленою про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, та достовірно знаючи про звернення слідчого до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу стосовно неї у вигляді тримання під вартою, з`явилась до суду на розгляд зазначеного клопотання. Крім того, з матеріалів, які надані слідчим суду вбачається, що підозрювана не переховувалась від органів досудового розслідування, а навпаки прибувала для дачі пояснень. Зазначене у судовому засіданні підтвердив і слідчий.

Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_6 працює, має родину, також береться до уваги вік підозрюваної та стан її здоров`я.

На думку слідчого судді застосування до підозрюваної за наведених обставин запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становитиме для неї надмірний тягар та непропорційне втручання у право на особисту свободу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість інкримінованих правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, дані про особу підозрюваної, наявність постійного місця проживання, зважаючи, на те, що підозрювана добровільно з`явилась до суду на розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та частково доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам, зважаючи на позицію ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії» від 02.08.2001, відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 § 1 (с) Конвенції, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 23.00 години до 06.00 години наступного дня.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002360 від 01.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України відносно підозрюваної ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 23.00 години до 06.00 години наступного дня із забороною залишати в цей час місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 2 місяці, тобто до 19 лютого 2025 року, включно.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, а саме: не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23.00 години до 06.00 години наступного дня; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу передати відповідальній особі Деснянського УП ГУНП у м. Києві для виконання.

Відповідальні особи Деснянського УП ГУНП у м. Києві з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1