Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9018/24
Номер провадження 1-кп/711/233/25
УХВАЛА

05 березня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу, подане в рамках кримінального провадження по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003506 від 12.10.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, працюючої на посаді професора та завідувача кафедри в Харківській державній академії дизайну та мистецтв, з вищою освітою, одруженої, немаючої на утриманні неповнолітніх дітей, яка інвалідом, депутатом, учасником бойових дій, учасником АТО, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003506 від 12.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

31.12.2024 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про розгляд клопотання працівників колективу факультету Харківської державної академії дизайну та мистецтв про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв?язку з передачею її на поруки працвників факультету, про що даний колектив заявив відповідне клопотання. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, в кримінальному провадженні призначено та проведено підготовче судове засідання. Обвинувачена ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює та викладає в Харівській державній академії дизайну та мистецтв. 06.12.2024 відбулись загальні збори працівників факультету «Дизайн середовища» ХДАДМ, на яких одноголосно було вирішено клопотати перед Придніпровьким районним судом м. Черкаси про передачу ОСОБА_4 на поруки трудового колективу. Письмове клопотання декана факультету «Дизайн середовища» ХДАДМ ОСОБА_8 мотивоване тим, що обвинувачена ОСОБА_4 працює на посаді професора, завідувача кафедри дизайну тканин та одягу в Харківській державній академії дизайну та мистецтв, раніше не судима. 06.12.2024 відбулися загальні збори працвників факультету «Дизайн середовища» ХДАДМ, на яких одноголосно було вирішено клопотати перед Придніпровським районним судом м. Черкаси про передачу професора, завідувача кафедри дизайну тканин та одягу Харківської державної академії дизайну і мистецтв ОСОБА_4 на пруки трудового колективу факультету «Дизайн середовища» ХДАДМ. ОСОБА_4 працюючи в ХДАДМ характеризується позитивно, користується повагою та авторитетом серед колективу академії, вперше вчинила злочин за ч. 1 ст. 286 КК України, щиро кається у вчиненому, має постійне місце проживання та роботи, на загальних зборах просила колектив взяти її неа поруки та зобов`залась, що протягом визначеного строку з дня передачі її на поруки виправдвє довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру. Тому декан факультету ОСОБА_8 просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу факультету «Дизайн середовища» ХДАДМ, про що колектив заявив відповідне клопотання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання. Просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 47 КК України, та закрити кримінальне провадження, оскільки обвинувачена перерахувала на рахунок потерпілого грошові кошти в сумі 20000 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила його задовольнити, зазначивши, що відшкодувала частину заподіяної шкоди, шляхом перерахування на рахунок потерпілого грошової суми в розмірі 20000 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу факультету «Дизайн середовища» ХДАДМ, оскільки не відшкодовані завдані збитки потерпілому, тому відсутнє щире каяття в діях обвинуваченої.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник заперечували щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Свою позицію обґрунтовують тим, що обвинувачена щиро не покаялася, оскільки не відшкодувала завдану шкоду, у зв`язку з чим потерпілим заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , а відтак визнання вини є виключно формальним.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи клопотання суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.44 КК звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ч.1 ст.47 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Згідно п. 6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення усіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально-караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним та не пов`язане з корупцією, а у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, вчинене особою, яка керувала транспортними засобами не у стані будь-якого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів; 4) наявне щире каяття особи.

Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК щодо обвинуваченої особи.

Така ж позиція щодо особливостей звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки висловлена колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 13.02.2018 у справі №161/13242/16-к.

Крім того, клопотання про передачу особи на поруки - це письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах з мотивованим проханням звільнити певну особу - члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та визначення взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки. Колектив організації - це об`єднання всіх членів організації, які здійснюють спільну діяльність в цій організації.

У клопотанні зазначається: прохання колективу про звільнення особи від кримінальної відповідальності; поручительство колективу про те, що в подальшому ця особа не вчинить суспільно-небезпечних діянь; обов`язок проводити з особою потрібну виховну роботу та яку саме. Крім того, у клопотанні колективу зазначається представник колективу, який бере на себе зобов`язання проводити виховну роботу з особою, яка звільняється від кримінальної відповідальності, та яку саме, порядок її проведення; вимоги до особи на протязі одного року з дня передачі її на поруки виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок. Крім того, роз`яснення особі про те, що якщо протягом року з дня передачі особи на поруки колективу підприємства, установи чи організації вона не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори відповідного колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу.

Відповідно до п.6 Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Кримінально-правовим наслідком виконання особою умов передачі на поруки є остаточне звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинений злочин після закінчення зазначеного строку (без ухвалення судового рішення), а наслідком недодержання нею хоча б однієї з наведених умов - притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин.

Про те, що особа не виправдала довіру колективу, свідчать: систематичне або грубе порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, в установі чи організації; невиконання зобов`язань щодо своєї поведінки, взятих на загальних зборах колективу; вчинення нового злочину чи іншого правопорушення тощо.

Ухилення особи від заходів виховного характеру полягає в її намаганні уникнути виховного впливу колективу, залишенні з цією метою місця роботи або навчання та ін.

Тобто, недопустимим є формальне прийняття рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, а має бути застосовуватись із суворим додержанням вимог КК та КПК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у самому клопотанні та протоколі загальних зборів трудового колективу факультету «Дизайн середовища» Харківської державної академії дизайну і мистецтв відсутні вище зазначені необхідні дані, зокрема, відсутні дані про те, які саме обов`язки бере на себе колектив по здійсненню заходів виховного характеру, на яку особу буде покладена відповідальність за їх здійсненням та контролем, відсутні відомості про те, що обвинувачена погодилася на ці заходи, а також, що їй та колективу роз`яснені наслідки порушення умов передачі на поруки.

Отже, на думку суду, у вище зазначеному клопотанні відсутнє належне обов`язкове визначення взаємних зобов`язань колективу і обвинуваченої протягом строку поруки.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, чи воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Так, Верховний Суду своїй постанові від 21.05.2024 року по справі № 443/1255/23 вказав про те, що виходячи з положень закону, закріплених у ст. 47 КК України, питання звільнення від кримінальної відповідальності із передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду, і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, котра вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування щодо неї заходів кримінально-правової репресії. Сам факт звернення із клопотанням про передачу особи на поруки імперативного значення для судів не має.

Обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України є щире каяття особи, яка вчинила злочин.

Суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 щиро не розкаялася, оскільки від потерпілого ОСОБА_6 надійшов цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка на час звернення з клопотанням не відшкодована. Окрім цього, обвинувачена суму позову визнала частково.

В той же час, відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18 вересня 2019 року (справа №166/1065/18) та від 20 серпня 2020 року (справа №750/1503/19), щире каяття, окрім визнання особою факту вчинення злочину, передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка про визнання особою своєї винуватості, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження, та має існувати безпосередньо із моменту вчинення злочину, а не виникати внаслідок тягаря зібраних доказів та невідворотності покарання.

Судом встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло майже чотири місяці, обвинувачена офіційно працевлаштована та має стабільний дохід, однак не усунула у повному обсязі заподіяну шкоду чи вчинила дії, спрямовані на відшкодування завданих потерпілому збитків, які бажають такого відшкодування, не намагається порозумітись з потерпілим ОСОБА_6 , про що свідчать пояснення потерпілого, тобто своєю поведінкою обвинувачена не чинить конкретних дій, спрямованих на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, що виражається у відсутності намагання відшкодувати завдані злочином збитки, виправити наслідки вчиненого та готовності нести покарання, тому на переконання суду, обов`язкова умова у виді щирого каяття, необхідна для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудового колективу, у діях ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. У ч. 2 цієї статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, для визнання щирого каяття як однієї з обов`язкових умов звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен був встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість розкаяння.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, долучені стороною захисту до даного клопотання, суд не вбачає достатніх підстав вважати, що обвинувачена ОСОБА_4 відповідно ставиться до вчиненого кримінального правопорушення, надає належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці, осуджує її та має бажання залагодити провину.

При цьому слід звернути увагу на те, що під час досудового розслідування, ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнавала. Крім того, дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правої кисті з переломами 3 та 5 п?ясних кісток, травми голови зі струсом головного мозку, відбулась 12.10.2024, проте шкоду заподіяну потерпілому не відшкодовано. Обвинувачена лише 05.12.2024 здійснила грошовий переказ засобами Укрпошти в розмірі 20 000 грн., тобто після спливу 2 місяців, коли обвинувальний акт вже було направлено до суду, при цьому не повідомивши про переказ потерпілого, вказані кошти він не отримав. Тілесні ушкодження отримані потерпілим ОСОБА_6 за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров?я, а відтак останній потребував тривалого лікування та реабілітаційного відновлення здоров`я, що в свою чергу також пов`язано із відповідними матеріальними витратами.

На думку суду, така поведінка обвинуваченої ОСОБА_4 не свідчить про щирість її каяття у скоєному та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

З огляду на вищевикладене, судом не встановлено наявність щирого каяття обвинуваченої, тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею її на поруки відповідно до ст. 47 КК України і в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі ст. 47 КК України, керуючись ст. ст. 284-288, 367-372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 47 КПК України, у зв`язку з передачею ОСОБА_4 на поруки та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003506 від 12.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 07.03.2025 о 09.00 год.

Суддя: ОСОБА_1