Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3205/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/638/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та скасування постанови дізнавача від 02.08.2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача від 02.08.2024 року про відмову у задоволенні клопотання.

У скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 просить скасувати постанову дізнавача від 02.08.2024 р., зобов`язати дізнавача внести відомості до ЄРДР за її повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.111 КК України та допитати вказаних нею осіб, змінити правову кваліфікацію кримінального провадження №0000180, визнати її потерпілою та вручити пам`ятку, зобов`язати встановити місце знаходження її доньки.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що твердження ОСОБА_6 , що її доньку незаконно утримують в монастирі, повністю спростовані самою донькою, а решта вимог не відноситься до кримінального провадження №0000180, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, решта вимог не підлягає задоволенню, оскільки не підлягає оскарженню слідчому судді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того, просить розглянути питання про відвід судді ОСОБА_1 .

Зазначає, що слідчий суддя здійснив необ`єктивний розгляд її скарги, чим порушив її права.

Вказує, що вона заявляла відвід судді ОСОБА_7 , оскільки 06.09.2024 р. допитувалась її донька в судовому засіданні, яка була під дією психотропних препаратів, а слідча суддя відмовилась викликати медичних працівників.

Стверджує, що вона подавала зауваження до журналу судового засідання, так як тричі заявляла відвід слідчій судді, а в журнал це не внесли.

На переконання ОСОБА_6 особи, які утримують її доньку, перешкоджають діям ЗСУ.

Крім того, зазначає, що дізнавач ОСОБА_8 не надав належної оцінки обставинам повідомленим нею.

ОСОБА_6 та прокурор до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляли, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.

Перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2024 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернулась ОСОБА_6 зі скаргою на постанову дізнавача ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання від 02.08.2024 року у кримінальному провадженні № 0000180 від 17.05.2024 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України. В своєму клопотанні ОСОБА_6 вказує про вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111, 127 КК України, просить провести слідчі, розшукові дії, змінити правову кваліфікацію.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що викладені у клопотанні ОСОБА_6 вимоги за своєю правовою природою не відноситься до кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000180 від 17.05.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України, крім того доводи ОСОБА_6 про те, що дізнавач ОСОБА_8 не надав належної оцінки обставинам повідомленим нею, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки, як встановив слідчий суддя з чим погоджується і апеляційний суд, скарга, яка подана на розгляд слідчому судді має перелік вимог, які вона не порушувала у своєму клопотанні поданому дізнавачу ОСОБА_8 .

Посилання апелянта на те, що вона подавала зауваження до журналу судового засідання в який не внесено відомості про її прохання відвести слідчого суддю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дане питання було вирішено ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.09.2024.

Прохання апелянта вирішити питання про відвід судді, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки питання відводу судді суду першої інстанції не є компетенцією апеляційного суду.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та скасування постанови дізнавача від 02.08.2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: