Справа № 450/3669/23 Провадження № 1-кп/450/180/25
УХВАЛА

судового засідання

19 вересня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000266 від 24.04.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

в провадження Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286-1 КК України.

На стадії судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 на адресу суду подано угоду про примирення від 03.06.2024 р., яка укладена у відповідності до ст.ст.468, 469, 471, 473, 474 КПК України, без присутності захисника, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдану моральну шкоду ОСОБА_6 у повному обсязі, матеріальну шкоду потерпілий очікує стягнути зі страхової компанії, куди звернувся ОСОБА_6 з заявою; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, В судовому засіданні під час допиту потерпілого ОСОБА_6 , останній повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, а тому із врахуванням ст.ст.66, 67, 69 КК України погоджується понести покарання у виді штрафу розміром 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 45 420 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та просить затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав угоду про примирення просить її задоволити.

Захисник ОСОБА_5 , яка подала клопотання від 11.06.2024 року, у якому просить суд затвердити угоду про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 подану відповідно до підпункту ч.1 ст.468 КПК України т ухвалити відповідний вирок за результатами її розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо затвердження даної угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, зазначила, що узгоджене сторонами покарання не відповідає санкції ч.1 ст.286-1 КК України та інтересам держави і суспільства, є занадто м`яким, не слугуватиме виправленню обвинуваченого. Системний аналіз ст.ст.66,69 КК України дає підстави вважати, що наведені в угоді про примирення обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому не можуть бути підставою для пом`якшення покарання, яке буде явно несправедливим і призведе до безладдя та безкарності. Вказане в угоді про примирення покарання є менш суворим, ніж передбачено у ч.1 ст.130 КУпАП, а тому таке не можна вважати пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Просила відмовити у затвердженні угоди про примирення від 07.03.2024 р.

Заслухавши думку обвинуваченого, захисника, потерпілого та прокурора, розглянувши матеріали обвинувального акту і угоди про примирення від 03.06.2024 р., суд приходить до наступного висновку.

В силу вимог ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: 1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; 4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; 5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; 6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; 7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; 8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; 9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Якщо будь-яка з обставин, що пом`якшує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його пом`якшує.

Однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

Проте, приписи ст.69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто для застосування положень ст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Отже наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відшкодування завданої моральної шкоди, не призвели до істотного зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння.

Крім того, вказане в угоді про примирення покарання є менш суворим, ніж передбачено у ч.1 ст.130 КУпАП, а тому таке не можна вважати пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

За вказаних обставин умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не відповідають інтересам суспільства, а тому в затвердженні угоди про примирення від 03.06.2024 р. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474, 350, 372, 376, 392 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в затвердженні угоди про примирення укладеної 03.06.2024 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 24.04.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України,- відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1