Справа № 953/3207/25
н/п 1-кс/953/2693/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої- ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчої СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000608 від 04.04.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вільшани, Дергачівського району, Харківської області, громадянину України, із середньою освітою, розлученому, не працюючому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчої СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 04.04.2025, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування із визначенням розміру застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, попередньо домовився із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про сумісне співпрацювання з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю та вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та в невстановлений час, маючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7 , спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу з метою подальшого збуту, придбав наркотичний засіб канабіс, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. В подальшому, ОСОБА_6 , діючи у відповідності до попередньо узгодженого плану із ОСОБА_7 , перемістив отриманий від невстановленої на даний час особи наркотичний засіб канабіс, у заздалегідь підготовлене місце (схрон), який облаштував у літній кухні, що розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем свого фактичного мешкання, для зберігання з метою подальшого збуту ОСОБА_7 та іншим особам, які на даний час процесуально не встановлені.

Після чого, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , виконуючи дії за раніше узгодженим планом, 20.02.2025 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 взяв із вищевказаного схрону частину наркотичного засобу канабіс, та проїхав до поштомату №36039 поштового оператора ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський р-н, с. Дворічний Кут, вул. Сумський шлях, 27а, де сформував унікальний номер поштового відправлення (№ТТН 0463) та здійснив відправку вказаного наркотичного засобу канабіс на ім`я ОСОБА_7 , а саме до поштомату № 25290 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 311, тим самим збув наркотичний засіб канабіс.

В подальшому, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , у відповідності до заздалегідь розробленого плану, 22.02.2025 п 11:01 перебуваючи біля вищевказаного поштомату № 2590 розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 311, отримав поштове відправлення №ТTH 0463 із наркотичним засобом, який відправив ОСОБА_6 та перемістив його до заздалегідь підготовленого місця (схрону), а саме до кімнати в квартирі за місцем власного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , діючи у відповідності до розробленого плану із ОСОБА_6 , маючи спільний злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс з метою збуту, здійснив роздрібнення та фасування у паперові згортки вказаного наркотичного засобу, та помістив у вищевказаний схрон розташований у кімнаті квартири за власним місцем мешкання, та з того часу почав зберігати отриманий від ОСОБА_6 наркотичний засіб канабіс, з метою подальшого збуту невстановленому на даний час колу наркоспоживачів, B супереч урегульованим нормам Законодавства України, щодо обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Злочинна діяльність ОСОБА_6 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 04.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 06:48 по 09.04 виявили та вилучили у останнього металеве сито із залишками речовини рослинного походження, 3 флакони з насінням, 2 паперові згортки та 2 пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом канабіс, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 89 гр, серед яких згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС CE-19/121-25/8329-НЗПРАП від 04.04.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження масою: 1,0042 г. є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 0,0803 г. який останній, діючи умисно, зберігав за адресою свого мешкання з метою подальшого збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 04.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 06:47 по 08.20 виявили та вилучили у останнього пляшку з фольгою з нашаруванням речовини, 2 вагів, 32 паперові згортки та зіп-пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом канабіс, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 350 гр, серед яких згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС СЕ-19/121-25/8330-НЗПРАП від 04.04.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження масою: 1,0529 г. є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 0,8529 г., яку останній, діючи умисно, зберігав за адресою свого мешкання з метою подальшого збуту.

За таких обставин ОСОБА_7 всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав з метою збуту наркотичний засіб канабіс, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» від 06.05.2000 згідно зі «Списком № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено в Таблиці ІІ», загальною масою 350 грам, що є невеликим розміром відповідно до Таблиці 1, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000.

Слідча вказує, що 04.04.2025 в період часу з 06:40 год. по 08.20 год. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані; металеве сито із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору; - мобільний телефон марки «Redmi» моделі «6A», imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_3 ; - 2 (два) паперові згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані; - 3 (три) флакони з насінням; речовина рослинного походження у висушеному стані. ОСОБА_6 , пояснив, що дану речовину рослинного походження зберігав з метою подальшого збуту, а саме відправлення за допомогою оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта».

Слідча зазначає, що 04.04.2025 об 11:58 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.04.2025 ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст.42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Сторона обвинувачення зазначає, що підставою для звернення до слідчого судді із даним клопотання - наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Сторона захисту у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала з підстав необгрунтованості підозри в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 та недоведеності наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прохала слідчу суддю врахувати дані про особу підозрюваного, його процесуальну поведінку та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави, що буде помірним для підозрюваного.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 04.04.2025 за №0000608 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.

ОСОБА_6 04.04.2025 об 11 год. 58 хв. затримано в порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_6 о 16 годині 00 хвилин 04.04.2025 у кримінальному провадженні №0000608 від 04.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_6 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 04.04.2025.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

05.04.2025 об 11 год. 21 хв. ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000608 від 04.04.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк якого на даний час продовжено.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, а саме: даних, які містяться у протоколі обшуку від 04.04.2025; даних, які містяться у висновку експерта від 04.04.2025 №СЕ-19/121-25/8329-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів; даних, які містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 04.04.2025; даних, які містяться у протоколі обшуку від 04.04.2025; показань свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 04.04.2025; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться у протоколі допиту від 04.04.2025; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться у протоколі допиту від 04.04.2025; показань свідка ОСОБА_12 , які містяться у протоколі допиту від 04.04.2025; даних, які містяться у висновку експерта від 04.04.2025 №СЕ-19/121-25/8330-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наявності існування вказаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який має середню освіту, розлучений, не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що злочин за ч.2 ст.307 КК України, є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, під час дії воєнного стану.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо визначення розміру застави слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки підозрюваного до суду достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок (3028 гривень х 60 = 181680 гривень).

Зазначений розмір, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірним для нього. В той же час він є значним та, на думку слідчої судді, цілком здатним забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 58 (п`ятдесят вісім) днів - до 31 травня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного, обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора або суду; повідомлення слідчого, прокурора та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчу СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 31.05.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1