Справа № 201/2733/25
Провадження №1-кс/201/1078/2025
УХВАЛА

Іменем України

07 березня 2025 року

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000287 від 22.02.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 22.02.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Встановлено, що 22.02.2025 року до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 21.02.2025 року до приймального відділення Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова надійшов потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагноз ЗЧМТ, СГМ. Тілесні ушкодження потерпілому спричинені невідомою особою за адресою: АДРЕСА_1 .

22.02.2025 року проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено кухонний ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК на лезі, який поміщено до паперового конверту НПУ б/н та рюмку зі слідами РБК, яку поміщено до спец. пакету НПУ ICR0059132.

В рамках кримінального провадження все вилучене майно було визнано речовими доказами. Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив накласти арешт на речі, які були вилучені в ході огляду від 22.02.2025 року, а саме: кухонний ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК на лезі, який поміщено до паперового конверту НПУ б/н; рюмку зі слідами РБК, яку поміщено до спец. пакету НПУ ICR00591322. Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 22.02.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (а.м.4).

22.02.2025 року до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 21.02.2025 року до приймального відділення Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова надійшов потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагноз ЗЧМТ, СГМ. Тілесні ушкодження потерпілому спричинені невідомою особою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рапортом співробітника поліції (а.м.5).

В ході досудового розслідування 22.02.2025 року було проведено огляд місця вчинення кримінального правопорушення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду було виявлено та вилучено: кухонний ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК на лезі, який поміщено до паперового конверту НПУ б/н; рюмку зі слідами РБК, яку поміщено до спец. пакету НПУ ICR00591322. (а.м.9-10)

Постановою слідчого СВ ВП№2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 22 лютого 2025 року вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.м.17-18).

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що речі, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000287 від 22.02.2025 року на речі, які були вилучені в ході огляду від 22.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- кухонний ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК на лезі, який поміщено до паперового конверту НПУ б/н;

- рюмку зі слідами РБК, яку поміщено до спец. пакету НПУ ICR00591322.

Заборонити здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Суддя ОСОБА_1