1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/766/25 1-кс/335/520/2025
06 лютого 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, непрацевлаштованої, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 25.09.2024 о 12 години 58 хвилин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Демократична» у м. Запоріжжі, від особи на ім`я ОСОБА_7 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, отримала грошові кошти у розмірі 2000 грн., за психотропну речовину.
Після чого, на маршрутному таксі, направились на зупинку громадського транспорту «Металургів» у м. Запоріжжя, де ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, о 13 годині 25 хвилин цього ж дня, шляхом передачі з рук в руки, збула ОСОБА_7 чотири прозорих зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які були загорнуті в паперовий згорток. Згідно висновку експерта від 27.09.2024, надана на дослідження речовина білого кольору у своєму складі містить метамфетамін. Метамфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну у складі наданої на дослідження речовини становить 0,2252 г. (у перерахунку на основу).
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи з умислом направленим на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де останній, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 29.01.2025, з метою подальшого збуту, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Достовірно розуміючи, що його зберігання заборонено чинним законодавством України, з метою подальшого збуту, у порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», таблиці ІІ списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року, почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.
Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 29.01.2025, ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, з метою подальшого збуту особі на ім`я ОСОБА_10 , який був залучений до конфіденційного співробітництва.
На виконання домовленості з ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 29.01.2025, ОСОБА_9 передав ОСОБА_8 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, з метою подальшого збуту вищезазначеній особі.
05.02.2025 о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля буд. № 6 по вул. Святого Миколая у м. Запоріжжі, діючи умисно, незаконно, за вказівкою ОСОБА_9 , шляхом передачі з рук в руки, збула особі на ім`я ОСОБА_10 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, шість прозорих зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, отримавши грошові кошти у розмірі 7000 грн. Згідно висновку екпсперта від 05.02.2025, надана на дослідження речовина у своєму складі містить метамфетамін. Метамфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну у складі наданої на дослідження речовини становить 1,2586 г. (у перерахунку на основу).
05.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
05.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність, неможливість запобігти вищезазначеним ризиком шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати да підозрюваний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Підозрювана та захисник заперечували проти клопотання слідчого, акцентуючи увагу слідчого судді на необґрунтованості підозри та недоведеності існування ризиків, на які посилався прокурор. Підозрювана повідомила, що вона має постійне місце проживання, працевлаштована кранівницею в ПрАТ «Дніпроспецсталь», проте дію трудового договору призупинено через збройну агресію РФ. Також підозрювана повідомила, мінливий законний дохід від підприємницької діяльності в розмірі 7000,00 8000,00 грн. на місяць, проте не зареєстрована як фізична особа-підприємець. Наміру перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином не має.
Захисник просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження та документи, наданні стороною захисту, слідчий суддя встановив наступне.
05.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
05.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. (ст. 178 КПК України).
Тобто, фактично слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Аналіз фактичних даних, що містяться в доданих до клопотання протоколах огляду, протоколах про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертів, протоколі затримання підозрюваної, дозволяє дійти висновку про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їй злочинів.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Аналіз фактичних даних, що містяться в доданих до клопотання документах, дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їй злочинів є вірогідною, а сукупність зібраних доказів достатньою для повідомлення їй про підозру в їх вчинені.
Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, достовірності, належності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочини, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Так, підозрювана, з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованих їй злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.
Доведеним є й ризик незаконного впливу підозрюваною на свідків та інших підозрюваних, оскільки наразі жоден з них не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена процедура отримання показань учасників провадження, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. З огляду на викладене, цілком ймовірно, що підозрювана може здійснювати на інших підозрюваних та свідків протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення кримінальної відповідальності.
Відомостей щодо наявності у підозрюваної законного джерела доходів слідчому судді сторонами не надано.
З огляду на обставини кримінального провадження, існує високий ступінь ймовірності, що підозрювана, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено.
Відомостей щодо неможливості тримання підозрюваної під вартою за станом здоров`я сторонами слідчому суді не надано.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує встановлені обставини кримінального провадження, тяжкість та кількість інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, її вік та майновий стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
На переконання слідчого судді, застава в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не є завідомо непомірною для підозрюваної та зможе гарантувати виконання останньою покладених на неї обов`язків та зумовити її належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05 квітня 2025 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-не відлучатись з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за вимогою;
-утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваної, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 05.04 2025 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1