Справа 556/72/24
Номер провадження 1-кп/556/89/2024
У Х В А Л А

іменем України

про повернення обвинувального акта прокурору

08.08.2024 року

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець в режимі відеоконференції клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні №0001837 від 01.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Верховного суду від 12.12.2023 року визначено підсудність кримінального провадження №0001837 від 01.08.2023 року відносно ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України та направлено вказане провадження для розгляду по суті до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження, вбачаючи для цього передбачені законом підстави та зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисники адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, вказавши на його невідповідність вимогам закону, а також на порушення, допущені органом досудового розслідування.

Прокурор заперечив проти задоволення цього клопотання, просив відмовити в його задоволенні та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.ст.291, 314 КПК України, єдиними процесуальними документами, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд. При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вирішуючи питання відповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001837 від 01.08.2023 року вимогам КПК України, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Частиною 1 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.

Як вбачається з ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, в обвинувальному акті обов`язково зазначаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Зі змісту ч.1 ст.91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

ККС ВС в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що значення обвинувального акту як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває доступ особи до правосуддя.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) по суті є консистенцією усього обвинувального акту.

Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права підозрюваного на захист. (постанови Третьої судової палати ККС ВС від 21.04.2021 у справі 295/12923/19 (провадження № 51-207 км 21), Другої судової палати ККС ВС від 28.11.2023 у справі N 683/694/20 (провадження N 51-3591км23).

В той же час, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , який надійшов на розгляд Володимирецького районного суду, фактичні обставини кримінального провадження, які сторона обвинувачення вважає встановленими і доведеними, викладено таким чином, який суперечить вимогам Закону, в т.ч. ст.291 КПК України та унеможливлює розгляд кримінального провадження судом.

Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення незаконно придбав та зберігав нарізну вогнепальну зброю «у невстановлених слідством обставинах, місці та часі», а в подальшому 11.08.2023 року близько 17:56 та 15.08.2023 року близько 16:50 з допомогою української компанії «Нова пошта» незаконно збув нарізну вогнепальну зброю.

З наведеного вбачається, що слідством не встановлено, або, щонайменше, не відображено в обвинувальному акті, місце вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, хоча за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він придбав, зберігав та збув нарізну вогнепальну зброю на території Вараського району Рівненської області.

Про те, що місцем вчинення кримінального правопорушення є саме Вараський (колишній Володимирецький) район Рівненської області свідчить також і ухвала ВС від 12.12.2023 року, якою кримінальне провадження направлено для розгляду за місцем вчинення злочину, а саме до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Проте, відсутність посилання на місце вчинення злочину в обвинувальному акті робить неможливим його перевірку на відповідність вимогам закону.

Так, як вже зазначалось судом, в обвинувальному акті зазначаються відомості про слідчого та прокурора в конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Зміст вищезазначених норм вказує на те, що у випадку здійснення досудового розслідування слідчим не того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, підслідність кримінального провадження такому органу досудового розслідування обов`язково має бути визначена відповідною постановою прокурора.

Аналізуючи вказані норми, та враховуючи, що юрисдикція Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області та Тернопільської окружної прокуратури вочевидь не поширюється на територію Вараського району та м.Вараш, суд приходить до висновку, що в даному випадку підслідність кримінального провадження іншому, ніж Вараський районний відділ поліції ГУНП в Рівненській області, органу досудового розслідування повинна була визначатись постановою прокурора, як це передбачено нормами КПК України.

Разом з тим, в жодній частині Реєстру, долученого до обвинувального акту в кримінальному провадженні №0001837 від 01.08.2023 року відносно ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України, немає посиланні на таку постанову.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.10.2021 (справа № 724/86/20) зазначила, що дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань. Така специфічна процесуальна форма рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, як постанова, вбачається з тлумачення положень ч.2 ст.39, ч.1 ст.214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст.110 цього Кодексу. В аспекті застосування приписів ч.2 ст.39, ч.1 ст.214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст.110 КПК України, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

З огляду на наведені положення закону та судової практики, суд під час підготовчого судового засідання позбавлений можливості у відповідності до п.3) ч.3 ст.314 КПК України вирішити питання про те, чи відповідає обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001837 від 01.08.2023 року відносно ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України вимогам КПК України, оскільки невідомо, чи складено та затверджено даний акт уповноваженими службовими особами.

За таких обставин, під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні встановлено невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду та відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.36-40, 110, 218, 291, 314, 392 КПК України, суд, - п о с т а н о в и в:

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001837 від 01.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Повний текст ухвали буде складено 13 серпня 2024 року

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2024 року