КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/4690/25 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2318/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарин, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, зі слів інвалід ІІ групи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у хостелі за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21 лютого 2025 року 16год. 30 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 16 год. 30 хв. 21 квітня 2025 року.

Розмір застави визначено у сумі 60560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначенодо 21.04.2025р., включно.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 24 год. до 05 год. ранку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з`являтися на першу вимогу слідчого судді, прокурора та слідчого.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що безпідставні є заявлені ризики стороною обвинувачення, так як підозрюваний дав викриваючі покази, співпрацює з органом досудового розслідування.

Висновки викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, слідчий суддя при постановленні ухвали не взяв до уваги доводи сторони захисту, що підозрюваний співпрацює з органом досудового розслідування, дав повністю викриваючі покази відносно себе та іншого учасника кримінального провадження, раніше йому не обирались запобіжні заходи з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, які б підозрюваний не виконував. Підозрюваний має постійне місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 , хостел.

Проте, слідчим суддею надано перевагу безпідставним твердженням сторони обвинувачення, про те, що відносно підозрюваного є інші кримінальні провадження, про тяжкість покарання, у разі постановлення обвинувального вироку відносно підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000344 від 21.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

21.02.2025 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.02.2025р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, а саме 29.01.2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва скеровано обвинувальний акт по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» на території України введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та на даний момент є діючим.

ОСОБА_7 приблизно о 14 год. 38 хв. 20.02.2025 року перебував поряд із супермаркетом «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. В. Липківського, 1-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «Сільпо», у ОСОБА_7 виник злочинний, корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Після цього, ОСОБА_7 підійшов до полиці з алкогольними напоями наступний товар, а саме Віскі LUX Row Four Grain Bourbor, об`ємом 0,75 л., вартістю 3759, 2 гривень (сума без ПДВ).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_7 пройшовши поличку з алкогольними напоями, поклав до переднього карману своїх штанів товар, а саме Віскі LUX Row Four Grain Bourbor,об`ємом 0,75 л., вартістю 3759, 2 гривень (сума без ПДВ).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 утримуючи при собі товар, який він обрав як об`єкт своїх протиправних дій, направився у сторону виходу з магазину «Сільпо», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар і пішов у сторону виходу з магазину на вулицю.

Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», ОСОБА_7 вийшов на вулицю з магазину та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 3759, 20 гривень (сума без урахування ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 приблизно о 16 год. 16 хв. 20.02.2025 року перебував поряд із супермаркетом «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: м. Київ, вул. В. Липківського, 1-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «СІЛЬПО-ФУД», у ОСОБА_7 виник злочинний, корисливий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Після цього ОСОБА_7 підійшов до полиці з алкогольними напоями наступні товари, а саме віскі LUX Row Four Grain Bourbor, об`ємом 0,75 л., вартістю 3759, 20 гривень (сума без ПДВ), віскі Starward Nova, об`ємом 0,7 л., вартістю 2559, 20 гривень (сума без ПДВ).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_7 поклав до переднього карману своїх штанів товар, а саме віскі LUX Row Four Grain Bourbor, об`ємом 0,75 л., вартістю 3759, 20 гривень (сума без ПДВ), віскі Starward Nova, об`ємом 0,7 л., вартістю 2559, 20 гривень (сума без ПДВ).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , утримуючи при собі товар, який він обрав як об`єкт своїх протиправних дій, направився у сторону виходу з магазину «Сільпо», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар і пішов у сторону виходу з магазину на вулицю.

Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_7 вийшов на вулицю з магазину та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 6318,40 гривень (сума без урахування ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 приблизно о 17 год. 50 хв. 20.02.2025 року перебував поряд із супермаркетом «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: м. Київ, вул. В. Липківського, 1-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «СІЛЬПО-ФУД», у ОСОБА_7 виник злочинний, корисливий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Після цього ОСОБА_7 підійшов до полиці з алкогольними напоями наступний товар, а саме віскі Lagavulin 16 yo GB, об`ємом 0,7 л., вартістю 3999, 20 гривень (сума без ПДВ).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_7 поклав до переднього карману своїх штанів товар, а саме віскі Lagavulin 16 yo GB, об`ємом 0,7 л., вартістю 3999, 20 гривень (сума без ПДВ).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , утримуючи при собі товар, який він обрав як об`єкт своїх протиправних дій, направився у сторону виходу з магазину «Сільпо», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар і пішов у сторону виходу з магазину на вулицю.

Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_7 вийшов на вулицю з магазину та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 3999,20 гривень (сума без урахування ПДВ).

22.02.2025 слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

22.02.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21 лютого 2025 року 16 год. 30 хв по о 16 год. 30 хв. 21 квітня 2025 року.

Розмір застави визначено у сумі 60560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ів, у разі внесення застави, які визначені даною ухвалою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності, в тому числі і те, що він раніше не судимий, проте притягується до кримінальної відповідальності та на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, його майновий та сімейний стан.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, проте притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні правопорушення, обвинувальні акти по яким перебувають у провадженні суду, та по яким підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у розшуку, однак належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічне правопорушення, тому підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 60 560 грн.

Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя,виходячи з вище викладеного, дійшов правильного висновку про необхідність визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 560 гривень, оскільки саме така застава, на думку колегії суддів, достатня у разі її внесення, забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, й повинна утримувати підозрюваного в межах належної процесуальної поведінки.

Підстав вважати його завідомо непомірним, у колегії суддів немає.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для відмови у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі його майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в застосуванні підозрюваній особі - ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3