КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023, повернуто особі, яка її подала.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що адвокатом не долучено до матеріалів скарги копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, відтак, відповідно до ст. 50 КПК України, скарга подана без підтвердження повноважень, а тому підлягає поверненню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначені хибні відомості про те, що скарга адвоката ОСОБА_5 подана в інтересах ОСОБА_7 .

У вказаній справі адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою саме в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у _______________________________________

Справа №11-сс/824/856/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1

неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023.

Також слідчий суддя зробив неправильний висновок про необхідність долучення адвокатом ОСОБА_5 до поданої скарги копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

ОСОБА_5 , як адвокат, є зареєстрованим користувачем підсистеми «Електронний суд», де зазначені відомості про його свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Скарга в інтересах ОСОБА_6 подавалася адвокатом ОСОБА_5 через підсистему «Електронний суд». До поданої скарги адвокат ОСОБА_5 додав скан-копію ордеру серії АР № 1208007, відповідно до якого має право надавати ОСОБА_6 правничу допомогу у Печерському районному суді м. Києва. У вказаному ордері також наявне посилання на серію та номер свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Подана адвокатом ОСОБА_5 скарга в інтересах ОСОБА_6 , разом з адвокатським ордером, через підсистему «Електронний суд», які підписані електронним цифровим підписом, в повній мірі надають можливість ідентифікувати адвоката ОСОБА_5 , як представника ОСОБА_6 .

Таким чином, висновок слідчого судді про відсутність підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_5 є хибним, таким, що не відповідає вимогам ст. 35, 50 КПК України.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді,як пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена 06 грудня 2024 року без виклику ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 , а з її текстом він ознайомився 13 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд».

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники провадження в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, при цьому адвокат ОСОБА_5 надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що поновленню підлягає лише пропущений строк. При цьому перебіг строку на оскарження ухвали слідчого судді, яку було постановлено без виклику сторін, починається з моменту отримання особою її копії.

Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року була постановлена без виклику сторін, відомості про отримання учасниками провадження її копії матеріали скарги не містять. Разом з тим, за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 він ознайомився із текстом зазначеної ухвали 13 грудня 2024 року та в той же день подав на неї апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд», що підтверджується відповідною відміткою та штампом вхідної кореспонденції суду.

Таким чином, адвокатом ОСОБА_5 дотримано вимог ст. 395 КПК України щодо строків оскарження ухвали слідчого судді та подано апеляційну скаргу вчасно, у зв`язку з чим відсутні підстави для вирішення питання поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді, то колегія суддів враховує наступне.

Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 50 КПК України, підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 752/11464/16-к встановив, що пункт 2 частини першої статті 50 КПК визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до документу, передбаченого пунктом 1, - захисник надав хоча б один з документів, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті.

Таким чином, для підтвердження своїх повноважень у конкретному кримінальному провадженні адвокат має надати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та один із документів, зазначених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України.

Отже, кримінальний процесуальний закон чітко передбачає, що свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю надається адвокатом обов`язково для підтвердження своїх повноважень у конкретному кримінальному провадженні.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності, передбачені ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до частин 1-3 якої: адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Отже, вимоги закону щодо надання адвокатом документів на підтвердження своїх повноважень є чіткими, однозначними і не містять виключень.

При цьому, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах особи, яка оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023.

Разом з тим, до матеріалів скарги адвокат додав лише копію ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1208007, чого не заперечує і сам адвокат ОСОБА_5 .

Однак лише ордер, за вимогами ст. 50 КПК України, є недостатнім навіть якщо в ньому є посилання на серію та номер свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, зважаючи на ті обставини, що закон чітко вимагає надання копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Ті обставини, що адвокат ОСОБА_5 зареєстрований в підсистемі «Електронний суд», де зазначені відомості про його свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, не позбавляє його обов`язку надати суду документи на підтвердження своїх повноважень у відповідності до ст. 50 КПК України.

Таким чином, адвокат ОСОБА_5 не підтвердив своїх повноважень для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_5 , що у рішенні слідчого судді невірно зазначено прізвище особи, інтереси якої він представляє, а саме ОСОБА_7 замість ОСОБА_6 , то в даному випадку, враховуючи, що адвокатом не надано всіх необхідних документів, яких вимагає закон на підтвердження повноважень представляти інтереси будь-якої особи, це не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для повернення поданої адвокатом ОСОБА_5 скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року про повернення адвокату ОСОБА_5 скарги на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023, є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2024 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023, повернуто особі, яка її подала, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3