Провадження №1-кп/522/123/25
УХВАЛА

22 січня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Одесі клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000132 від 13.06.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щорс Щорського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.02.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 30.09.2021 року за ч. 2 ст. 345 КК України Приморським районним судом м. Одеси поміщений на примусове лікування до психіатричної лікарні;

- 01.06.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України Київським районним судом м. Одеси поміщений на примусове лікування до психіатричної лікарні;

підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000132 від 13.06.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.06.2024 року у денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 .

Приблизно о 13 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , забрався на дах вказаного будинку та, зробивши в ньому отвір, всупереч волі законного власника та за відсутності визначених законом підстав, незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , чим порушив право останньої на недоторканість житла.

В подальшому працівниками поліції, які прибули за викликом ОСОБА_6 , в приміщенні квартири АДРЕСА_4 було виявлено ОСОБА_4 .

Таким чином, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме - незаконне проникнення до житла.

Відносно вчинення наведеного суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_4 органом досудового розслідування зібрані певні докази, зазначені в клопотанні та реєстрі матеріалів досудового розслідування, які були досліджені безпосередньо судом у судовому засіданні, зокрема: витяг з ЄРДР від 13.06.2024 року, рапорт інспектора УПП ОСОБА_8 від 12.06.2024 року, протокол огляду місця події від 12.06.2024 року, протокол допиту потерпілого від 13.06.2024 року, протоколи допиту свідків від 13.06.2024 року, від 04.07.2024 року, протоколи пред`явлення особи для впізнанння за фотознімками від 13.06.2024 року, протокол допиту підозрюваного від 24.07.2024 року.

Також судом був досліджений висновок судово-психіатричної експертизи №537 від 25.07.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення кримінального проступку у якому він підозрюється (станом на 12.06.2024) у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився. Виявляв клінічні ознаки хронічного психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної, епізодичний тип перебігу з наростаючим змішаним дефектом. Неповна медикаментозна ремісія» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.014» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та за своїм психічним станом, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також виявляє клінічні ознаки «Шизофренії, параноїдної, епізодичний тип перебігу з наростаючим змішаним дефектом. Неповна медикаментозна ремісія» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.014» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом здатен брати участь в проведенні з ним процесуальних дій, однак за обов`язкової участі захисника відповідно до вимог ст. 52 КПК України.

Враховуючи клінічний перебіг наявного психічного розладу (рецидиви виникнення психопатологічної симптоматики), відсутність критики до свого психічного стану та поведінки, не сформованість стійких соціально-позитивних життєвих установок, установок на необхідність регулярного відвідування лікаря-психіатра та прийому підтримуючої психофармакотерапії, непередбачуваність, імпульсивність поведінки, з формуванням її асоціального стилю, а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом на теперішній час (виражена дезорганізація психічної діяльності) становить суспільну небезпеку для себе та оточуючих і потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги (відповідно до ст. 92, ч. 3 ст. 94 КК України).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, з підстав викладених в письмовому клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 не оспорював правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 162 КК України, але заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

ОСОБА_4 не оспорював правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 162 КК України, проте заперечував проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру та лікування у психіатрічному закладі в умовах звичайного нагляду.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення кримінального правопорушення.

Необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №537 від 25.07.2024 року, який дослідженим судом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом (п.2 ч.1 ст. 94 КК України).

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, суд враховує положення ч.3 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 суд вбачає за можливе не обирати.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 503, 504, 513 КПК України, ст. ст. 19, 93, 94, 95 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, задовольнити.

В межах кримінального провадження №0000132 від 13.06.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м.Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1