Справа № 471/1363/24
Провадження №1-кп/471/33/25
Номер рядка звіту 93
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 11.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борсуки Новоушицького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді водія-санітара 2 медичного відділення медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сарший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія-санітара 2 медичного відділення медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 05.08.2024 у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось, у ОСОБА_4 , який з дозволу власника перебував за адресою: АДРЕСА_3 , виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А14 4/64 GB», світло-зеленого кольору належного ОСОБА_5 , який знаходився на краю столу, розміщеного на подвір`ї домоволодіння. Так, 05.08.2024 у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, скориставшись тим, що ОСОБА_5 за ним не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді викрадення чужого майна, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, перебуваючи з дозволу власника на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А14 4/64 GB», світло-зеленого кольору, вартістю 4537 грн. 60 коп. бувшого у використанні та належного ОСОБА_5 .. Після чого ОСОБА_4 в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4537 грн. 60 коп..

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Зазначив, що до вчиненого відноситься негативно, щиро кається, вибачився перед потерпілою.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила вказані в обвинувальному акті обставини, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, майнова шкода їй відшкодована. Призначення обвинуваченому покарання залишила на розсуд суду.

Відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4776/24 від 15.10.2024 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А14 4/64 GB», світло-зеленого кольору, бувшого у використанні, у технічно-справному стані, з урахуванням зносу станом на 05.08.2024, становила 4 537,60 гривень.

Сума завданого потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку відшкодована їй в повному обсязі, шляхом повернення майна.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи докази в їх сукупності, а саме показання обвинуваченого, потерпілої та надані прокурором письмові докази, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, яка полягає не тільки в карі, а й у виправленні засуджених, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, попросив у потерпілої вибачення, відсутність претензій матеріального характеру до нього з боку потерпілої, його характеристику за місцем проживання та служби, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставини, які пом`якшуюють покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, не встановлення обставин, які обтяжують покарання.

При цьому суд також враховує висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, відповідно до якого, беручи до увагу інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненю повторних кримінальних правопорушень (а. с. № 41-45).

З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, думку обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати, думку потерпілої, яка залишила призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень .

Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд вважає необхідним покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А14 4/64 GB», світло-зеленого кольору з чохлом, який переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1