Провадження № 1-кп/333/498/25
ВИРОК

Іменем України

21 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітніх:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта загальна середня, неодруженого, навчається у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Оріхові, Запорізької області, громадянина України, освіта загальна середня, неодруженого, навчається у Державному навчальному закладі «Запорізький промисловий центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого як внутрішньо переселена особа за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 14.08.2024 року у громадян України - неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності окремих військових частин Збройних Сил України (далі по тексту ЗС України), пошкодження їх транспортних засобів та отримання грошової винагороди за вказані дії від невстановленої під час судового розгляду особи.

При цьому, громадяни України - неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Запоріжжя, будучи обізнаними щодо ведення збройної агресії Російської Федерації (далі по тексту рф) проти України та фактом введення на всій території України воєнного стану, з метою реалізації спільного злочинного наміру здійснили пошук автомобілів, якими користуються військовослужбовці ЗС України, для їх подальшого підпалу.

Так, 14.08.2024 року громадяни України - неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, на виконання завдання невстановленої під час судового розгляду особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті вживання активних заходів, спрямованих на перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, підшукали транспортний засіб марки «GREAT WALL», в кузові зеленого кольору, з номерним знаком « НОМЕР_1 », який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_2 та мав явні візуальні ознаки автомобіля, що перебуває у користуванні ЗС України та інших військових формувань, в результаті чого у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на здійснення підпалу вказаного транспортного засобу.

В подальшому, 15.08.2024 року, приблизно о 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, вчинили дії, спрямовані на створення перешкод, ускладнення маневрів ЗС України, зниження ефективності військових частин ЗС України, в умовах воєнного стану і військової агресії рф проти України.

У вказаний час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , заздалегідь підготувавши ємність із запальною сумішшю невстановленого складу, та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вчинили дії, спрямовані на підпал транспортного засобу марки «GREAT WALL», в кузові зеленого кольору, з номерним знаком « НОМЕР_1 ». Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , облив запальною сумішшю лобове скло та капот транспортного засобу марки «GREAT WALL», в кузові зеленого кольору, з номерним знаком « НОМЕР_1 », та підпалив його, викликавши тим самим займання зазначеного автомобіля. Процес підпалювання і займання вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 зафіксував на відеозапис за допомогою відеокамери належного ОСОБА_4 мобільного телефону «Samsung» для подальшого пересилання відеозапису на адресу невстановленої в ході досудового розслідування особи і одержання від неї винагороди за підпал у вигляді грошових коштів.

Зазначені спільні дії неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_7 призвели до неконтрольованого горіння транспортного засобу марки «GREAT WALL», в кузові зеленого кольору, з номерним знаком « НОМЕР_1 », в результаті чого було знищено лакофарбове покриття кузову, полімерні матеріали відсіку двигуна, засклення передньої лівої та правої двері, лобове скло та приборна панель, що призвело до завдання збитків в розмірі 1 130 052, 77 гривень.

У подальшому, 15.08.2024 року о 14 годині 17 хвилин, після того, як ОСОБА_4 переслав вказане відео невстановленій під час судового розгляду особі, на рахунок ОСОБА_4 - НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ПУМБ», в якості винагороди за підпал вищезазначеного транспортного засобу надійшли грошові кошти в розмірі 38 000 гривень, з яких 17 000 гривень 15.08.2024 року о 14 годині 51 хвилині ОСОБА_10 перерахував на рахунок ОСОБА_7 НОМЕР_4 , відкритого в АТ «Універсал Банк».

Таким чином, в результаті зазначених дій неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було пошкоджено транспортний засіб марки «GREAT WALL», в кузові зеленого кольору, з номерним знаком « НОМЕР_1 », внаслідок чого вказаний автомобіль виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання у законній діяльності ЗС України та інших військових формувань України.

Крім того, не пізніше 18.08.2024 року у громадян України - неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знову виник спільний злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності окремих військових частин ЗС України, пошкодження їх транспортних засобів та отримання грошової винагороди за вказані дії від невстановленої в ході судового розгляду особи.

При цьому, громадяни України - неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Запоріжжя, будучи обізнаними щодо ведення збройної агресії рф проти України та фактом введення на всій території України воєнного стану, з метою реалізації спільного злочинного наміру здійснили пошук автомобілів, якими користуються військовослужбовці ЗС України, для їх подальшого підпалу.

Так, 18.08.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, на виконання завдання невстановленої під час судового розгляду особи, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті вживання активних заходів, спрямованих на перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, перебуваючи поблизу будинку № 42 по вулиці Європейській у місті Запоріжжя, підшукали транспортний засіб марки «Ford» модель «Maverick» з іноземним реєстраційним номером « НОМЕР_5 », камуфляжного зеленого кольору, який перебував у користуванні військовослужбовців Збройних сил України, а саме солдата-сапера військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_11 , в результаті чого у останніх виник злочинний умисел на здійснення підпалу вказаного транспортного засобу.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків, діючи в особливий період, в умовах воєнного стану і військової агресії рф проти України, приблизно о 05 годині 00 хвилин, 19.08.2024 року, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 42, заздалегідь підготувавши ємність із запальною сумішшю невстановленого складу, вчинили дії, спрямовані на підпал транспортного засобу марки «Ford» модель «Maverick» з іноземним реєстраційним номером « НОМЕР_7 », який був припаркований поблизу будинку № 42 по вулиці Європейській у місті Запоріжжя.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , облив запальною сумішшю лобове скло та капот вищезазначеного транспортного засобу та підпалив його, викликавши тим самим його займання. Процес підпалювання і займання вказаного автомобіля ОСОБА_7 зафіксував на відеозапис за допомогою відеокамери належного ОСОБА_4 мобільного телефону «Samsung» для подальшого пересилання відеозапису на адресу невстановленої в ході досудового розслідування особи і одержання від неї винагороди за підпал у вигляді грошових коштів.

Зазначені дії ОСОБА_4 та ОСОБА_12 призвели до неконтрольованого горіння транспортного засобу марки «Ford» модель «Maverick» з іноземним реєстраційним номером « НОМЕР_5 », в результаті чого знищено полімерні матеріали відсіку двигуна, лакофарбове покриття, приборна панель, обшивка сидінь, лобове скло та кермо, що призвело до спричинення шкоди в розмірі 50 000 гривень.

Таким чином, унаслідок вказаних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було пошкоджено транспортний засіб марки «Ford» модель «Maveric» з іноземним реєстраційним номером « НОМЕР_5 », камуфляжного зеленого кольору, в результаті чого зазначений автомобіль виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання у законній діяльності ЗС України та інших військових формувань України.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом із угодами про визнання винуватості надійшли 12.12.2024 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся із клопотанням про затвердження угод про винуватість, згідно змісту яких 10.12.2024 року між неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 у присутності захисника ОСОБА_14 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , а також між неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 у присутності захисника ОСОБА_9 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні за спільною ініціативою та згодою укладені угоди про визнання винуватості.

Відповідно до умов зазначених угод прокурор ОСОБА_13 та неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, які повинні понести обвинувачені.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України у виді 5 років позбавленні волі, за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавленні волі. На підставі вимог ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно буде призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст.75, 104 КК України, сторони узгодили питання щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання: за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України у виді 5 років позбавленні волі, за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавленні волі. На підставі вимог ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_7 остаточно буде призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст.75, 104 КК України, сторони узгодили питання щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угодах передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

У судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 визнали свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, у повному обсязі, щиро розкаялися, пояснили обставини скоєних злочинів, зазначивши, що зможуть виконати усі умови, передбачені угодами.

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а також прокурор підтвердили суду, що угоди про визнання винуватості ними укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджені в них міри покарань.

Законні представники обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечували проти затвердження угод про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_11 та представник потерпілого (військової частини НОМЕР_2 ) ОСОБА_15 надали до суду письмові згоди на укладення угод між прокурором ОСОБА_13 та обвинуваченими ОСОБА_16 і ОСОБА_7 .

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угод, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до них застосовано, а також усвідомлюють наслідки невиконання угод про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинувачених, думки прокурора, законних представників неповнолітніх обвинувачених та їхніх захисників, враховуючи письмову згоду потерпілих на укладення угод, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоди на відповідність вимогам КПК України та КК України, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України та ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, які згідно із вимогами ст.12 КК України, є тяжкими злочинами.

Неповнолітній ОСОБА_7 також обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України та ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, які згідно із вимогами ст.12 КК України, є тяжкими злочинами.

Судом з`ясовано, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 цілком розуміють: що вони мають право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а також мають права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинувачених у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Зі змісту угод про визнання винуватості від 10.12.2024 року вбачається, що вони відповідають вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містять усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаних угодах зазначені: їх сторони; формулювання обвинувачення та їх правова кваліфікація із зазначенням статей Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджені покарання та згода сторін на їх призначення; наслідки укладення та затвердження угод; наслідки невиконання угод. Угоди містять зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угод про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зможуть виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання. Для з`ясування добровільності укладення угод прокурором надані матеріали кримінального провадження №0001216, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.08.2024 року, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинувачених під час досудового розслідування, але останні відсутні.

Судом встановлено, що дії:

1) неповнолітнього ОСОБА_4 правильно кваліфіковані:

- за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб.

2) дії неповнолітнього ОСОБА_7 правильно кваліфіковані:

- за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене загальнонебезпечним способом, за попередньою змовою групою осіб.

Умови угод, на думку суду, не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені міра покарань відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є: вчинення кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці, активне сприяння розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є: вчинення злочину повторно.

Суд не враховує таку обставину, яка обтяжує покарання обвинувачених, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, враховуючи вимоги ч.4 ст.67 КК України (якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує). Так як ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні злочинів із вказаною кваліфікуючою ознакою, тому вона не враховується при визначенні покарання як така, що його обтяжує.

Приймаючи до уваги, що умови даних угод відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угод, передбачені ст.476 КПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і призначення останнім узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 12 116 грн. 48 коп. за залучення експертів на проведення: судових експертиз за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів».

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що вказані процесуальні витраті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати від 21.08.2024 року та 20.09.2024 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зазначених витрат на користь держави у рівних частках.

Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Загальне правило про самостійну відповідальність неповнолітнього за завдану ним шкоду має виняток - обов`язок батьків (усиновлювачів) або піклувальника відшкодувати завдану шкоду в разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування.

З урахуванням того, що під час судового розгляду встановлено про наявність у неповнолітніх у власності мобільних телефонів, вартість яких значно перевищує розмір процесуальних витрат, наявність перерахованих грошових коштів за скоєння злочину, а також, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 навчаються, проходять виробничу практику та мають самостійний дохід, суд вважає за можливе покласти процесуальні витрати саме на неповнолітніх обвинувачених.

Судом встановлено, що постановами слідчих від 15.08.2024 року, 19.08.2024 року,

1) фрагмент скла зі слідами копоті, який запаковано до спец.пакету WAR1197095; змив з поверхні залишків лобового скла, який упаковано до спец. пакету WAR1197232; змив з даху автомобіля, який упаковано до спец. пакету WAR1197233; залишки продуктів горіння з моторного відділу автомобіля, який запаковано до спец.пакету WAR1037329;

2) розчинник 647 в прозорій пластиковій пляшці; рідка речовина коричневого кольору в пластиковій пляшці з написом «SW 40»;

3) чорна кофта із капюшоном та довгими рукавами, на тильній стороні якої зображено череп із протигазом та міститься напис на англійській мові «Like a Boss»; шорти чорного кольору фірми «Nike», із білими написами по швам «Nike» на бічній частині; джинси сірого кольору марки «Spp's Denim» із нашивкою на лівому кармані «Dynvision»; кросівки білого кольору на шнурках, марки «Calculated» із написом «bohote sport»;.

4) кросівки чорного кольору; штани чорного кольору бренду «Adidas»; футболка чорного кольору з сірим принтом; кофта чорного кольору; кепка чорного кольору бренду «Stone Island»; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15 PRO» чорного кольору в силіконовому чохлі зеленого кольору;

5) сумка через плече чорного кольору у білу клітинку; наручний годинник сірого кольору марки «EMPORJO ARMANI 7068»; металевий ключ з пластмасовою біркою з наявним написом у вигляді цифри «3»; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro», номер моделі; НОМЕР_17, серійний номер: НОМЕР_8 , 1MEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_11 були визнані речовим доказом.

Предмети, вказані у п.п. 3-5 не відповідають критеріям речових доказів, передбачених ст.98 КПК України, тому вони підлягають поверненню обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , відповідно.

Згідно п.п.4,6 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується (п.4), а гроші, що одержані фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, конфіскується (п.6).

Тому, вилучені під час оглядів місць подій фрагмент скла зі слідами копоті, змив з поверхні залишків лобового скла, змив з даху автомобіля, залишки продуктів горіння з моторного відділу автомобіля, розчинник 647 в прозорій пластиковій пляшці, рідка речовина коричневого кольору в пластиковій пляшці з написом «SW 40» підлягають знищенню.

Грошові кошти, перераховані обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєння злочину, у разі перебування їх на розрахунковому рахунку НОМЕР_3 , відкритого в банківській установі АТ «ПУМБ» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) підлягають конфіскації.

У зв`язку з прийнятими судом рішенням щодо долі речових доказів, необхідно скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_17 від 23.08.2024 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_18 від 06.12.2024 року на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_3 , відкритого в банківській установі АТ «ПУМБ» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_12 ) суд не скасовує до моменту конфіскації з нього грошових коштів, отриманих ОСОБА_4 за вчинення злочину.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Samsung Galaxy A32», модель: SM-A325F/DS, серійний номер: НОМЕР_13 , IMEI1: НОМЕР_14 , IMEI2: НОМЕР_15 , із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_16 був використаний як засіб отримання грошових коштів за скоєний злочин, тобто фактично як засіб вчинення злочину, тому до нього необхідно застосувати спеціальну конфіскацію.

Обвинувачені під час досудового розслідування перебували під вартою: ОСОБА_7 у період з 19.08.2024 року по 11.09.2024 року; ОСОБА_4 у період з 19.08.2024 року по 12.09.2024 року.

Вказаний строк необхідно зарахувати обвинуваченим у строк покарання.

Строк застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 запобіжних заходів у виді нічного домашнього арешту сплив 19.12.2024 року та продовжений не був. Таким чином, на цей до обвинувачених жодних запобіжних заходів не застосовано.

Цивільні позови у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 468, 469, 472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10.12.2024 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з вимогами ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 19.08.2024 року по 12.09.2024 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Затвердити угоду від 10.12.2024 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік (шість) місяців, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з вимогами ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 19.08.2024 року по 11.09.2024 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_17 від 23.08.2024 року на: чорну кофту із капюшоном та довгими рукавами, на тильній стороні якої зображено череп із протигазом та міститься напис на англійській мові «Like a Boss»; шорти чорного кольору фірми «Nike», із білими написами по швам «Nike» на бічній частині; джинси сірого кольору марки «Spp's Denim» із нашивкою на лівому кармані «Dynvision»; кросівки білого кольору на шнурках, марки «Calculated» із написом «bohote sport»; сумку через плече чорного кольору у білу клітинку; наручний годинник сірого кольору марки «EMPORJO ARMANI 7068»; металевий ключ з пластмасовою биркою з наявним написом у вигляді цифри «3»; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», модель: SM-A325F/DS, серійний номер: НОМЕР_13 , IMEI1: НОМЕР_14 , IMEI2: НОМЕР_15 , із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro», номер моделі; НОМЕР_17, серійний номер: НОМЕР_8 , 1MEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_11 ; кросівки чорного кольору; штани чорного кольору бренду «Adidas»; футболка чорного кольору з сірим принтом; кофта чорного кольору; кепка чорного кольору бренду «Stone Island»; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15 PRO» чорного кольору в силіконовому чохлі зеленого кольору; розчинник 647 в прозорій пластиковій пляшці; рідку речовину коричневого кольору в пластиковій пляшці з написом «SW 40».

Речові докази:

- фрагмент скла зі слідами копоті, який запаковано до спец.пакету WAR1197095; змив з поверхні залишків лобового скла, який упаковано до спец. пакету WAR1197232; змив з даху автомобіля, який упаковано до спец. пакету WAR1197233; залишки продуктів горіння з моторного відділу автомобіля, який запаковано до спец.пакету WAR1037329, що долучені до матеріалів кримінального провадження (перебувають у прокурора) - знищити;

- розчинник 647 в прозорій пластиковій пляшці; рідка речовина коричневого кольору в пластиковій пляшці з написом «SW 40», що перебувають на зберіганні у камері речових доказів УСБУ в Запорізькій області - знищити;

- чорну кофту із капюшоном та довгими рукавами, на тильній стороні якої зображено череп із протигазом та міститься напис на англійській мові «Like a Boss»; шорти чорного кольору фірми «Nike», із білими написами по швам «Nike» на бічній частині; джинси сірого кольору марки «Spp's Denim» із нашивкою на лівому кармані «Dynvision»; кросівки білого кольору на шнурках, марки «Calculated» із написом «bohote sport»; сумку через плече чорного кольору у білу клітинку; наручний годинник сірого кольору марки «EMPORJO ARMANI 7068»; металевий ключ з пластмасовою биркою з наявним написом у вигляді цифри «3»; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro», номер моделі; НОМЕР_17, серійний номер: НОМЕР_8 , 1MEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_11 , що перебувають на зберіганні у камері речових доказів УСБУ в Запорізькій області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , а при відмові у їх прийнятті - знищити;

- кросівки чорного кольору; штани чорного кольору бренду «Adidas»; футболка чорного кольору з сірим принтом; кофта чорного кольору; кепка чорного кольору бренду «Stone Island»; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15 PRO» чорного кольору в силіконовому чохлі зеленого кольору, що перебувають на зберіганні у камері речових доказів УСБУ в Запорізькій області - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 , а при відмові у їх прийнятті - знищити.

Конфіскувати у власність держави, застосувавши спеціальну конфіскацію, передбачену положеннями ст.96-2 КК України, речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32», модель: SM-A325F/DS, серійний номер: НОМЕР_13 , IMEI1: НОМЕР_14 , IMEI2: НОМЕР_15 , із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_16 , що зберігається у камері речових доказів УСБУ в Запорізькій області.

Конфіскувати у власність держави грошові кошти, перераховані обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, що знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_3 , відкритого в банківській установі АТ «ПУМБ» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_12 ).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 6 058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 24 коп. за залучення експертів на проведення судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 6 058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 24 коп. за залучення експертів на проведення судових експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченими виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угод; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угод у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1