Провадження №1-кс/193/75/25
У Х В А Л А

іменем України

09 квітня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинець О.В.,

за участі секретаря судового засідання Оселедець О.І.,

розглянувши заяву судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О. про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000081 (судовий номер справи № 193/475/25) за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 03.02.2025 до ЄРДР за № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

31.03.2025 за протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, вказане кримінальне провадження (судовий номер справи №193/475/25 (провадження №1-кп/193/88/2025) було розподілено судді Кравченко Н.О.

02.04.2025 суддею Кравченко Н.О. заявлено самовідвід, з тих підстав, що за постановами Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2024 у справі № 3/193/847/24 та 08.01.2025 у справі №3/193/23/25, винесеними суддею Кравченко Н.О., визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 173-2 КУпАП та накладені адміністративні стягнення.

Суддя наголосила, що вказані постанови лягли в основу обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а тому у будь-якого стороннього незаінтересованого спостерігача об`єктивно можуть виникнути обґрунтовані сумніви у його упередженні.

За протоколом автоматичного розподілу судової справи, з розгляду вищевказаної заяви про самовідвід визначений суддя цього суду - Томинець О.В.

Суддя Кравченко Н.О. правом, передбаченим ч. 3 ст. 81 КПК України на надання особистих пояснень під час розгляду її заяви про самовідвід не скористалася, не виявила бажання дати пояснення щодо самовідводу в судовому засіданні, повідомлена належним чином про час, дату та місце судового розгляду заяви про самовідвід, в судове засідання не з`явилася.

Інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду заяви про самовідвід, в судове засідання не з`явилися. Їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід судді.

Дослідивши заяву про самовідвід судді з додатками до неї, суд зазначає таке.

Право на розгляд справи безстороннім судом, встановленим законом, гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однією із процесуальних гарантій цього права є забезпечення процедури відводу судді у ситуації, коли суддя має особистий інтерес щодо результату розгляду справи, конфлікт інтересів або іншим чином упереджений стосовно будь-якої особи, яка бере участь у справі.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ існування неупередженості повинно визначатися: 1) на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також 2) на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Щодо об`єктивного критерію, при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

У кримінальному процесуальному законодавстві України закріплено інститут відводу, самовідводу, який передбачає інструменти для усунення упередженого судді від здійснення судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень.

За приписами ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 цього Кодексу передбачено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

З системного аналізу статей 75 та 76 КПК України слідує, що нормами процесуального закону не передбачено заборони судді брати участь у кримінальному провадженні щодо особи, у випадку коли суддя розглядав справу про адміністративне правопорушення щодо цієї самої особи та не є обставиною, що викликає сумніви в неупередженості судді.

Зазначений висновок узгоджується з позиціями, викладеними в ухвалі Верховного суду від 27 квітня 2023 року у справі № 683/1804/22 (провадження № 51-2474 ск 23), в постанові Верховного суду від 01 травня 2024 року у справі № 607/13421/22 (провадження № 51-5168 км 23).

Тож, в цьому контексті у судді Кравченко Н.О. не виникало обов`язку заявити самовідвід від розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_1 .

Посилання судді Кравченко Н.О. на наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості з підстав винесення нею постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, є непереконливими, виходячи з такого.

Диспозиція статті 126-1 Кримінального кодексу (далі КК) України передбачає відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Диспозиція статті 173-2 КУпАП дещо інша: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Ключова відмінність полягає в тому, що адміністративним правопорушенням є одиничний факт домашнього насильства, а кримінальним правопорушенням систематичне (три і більше) домашнє насильство, охоплене єдиним умислом і спрямоване на один об`єкт. При цьому для притягнення особи до кримінальної відповідальності необхідна наявність трьох і більше стягнень протягом року за вчинення окремих епізодів домашнього насильства, які підтверджуються виключно постановами суду, що набрали законної сили, якими цю особу визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП. Обставини, викладені у цих постановах, мають преюдіційне значення для суду, який розглядає обвинувальний акт у кримінальному провадженні за статтею 126-1 КК України, тобто не підлягають доказуванню, перевірці та перегляду, оскільки ці постанови набрали законної сили.

Предметом доказування у такому кримінальному провадженні є наявність умислу на систематичне вчинення домашнього насильства, тобто наявності трьох і більше постанов суду, якими підозрюваного (обвинуваченого) визнано винуватим у вчиненні стосовно однієї і тієї ж особи адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП.

Тож, суддя при розгляді провадження за ст. 126-1 КК України не повинен надавати заново оцінку подіям, з приводу яких прийняті рішення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, а лише враховувати уже встановлені постановою (постановами), винесеними у справах про адміністративні правопорушення, факти попереднього притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за відповідною частиною (частинами) ст.173-2 КУпАП, які (факти) і утворюють систематичність вчинення кримінально караного домашнього насильства, передбаченого ст.126-1 КК України.

Таким чином, з огляду на відмінність предметів доказування, розгляд суддею окремих справ про адміністративне правопорушення не є перешкодою для розгляду тим же суддею кримінальної справи за вчинення домашнього насильства, яке включає епізоди, за яким цей суддя прийняв постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, наведені суддею Краченко Н.О. обставини не можуть бути визнані підставою для її відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також такими, які самі по собі свідчать про її упередженість у даному кримінальному провадженні.

Тож, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підстави для відводу судді Кравченко Н.О. відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О. про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000081 (судовий номер справи № 193/475/25) за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняняному повний текст ухвали оголошено 15.04.2025.

Суддя О. В. Томинець