Справа № 163/351/25
Провадження № 1-кп/163/128/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000006 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Головне, Любомльського району, Волинської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , який згідно виконавчого листа Любомльського районного суду Волинської області від 27.05.2019, справа №163/514/19, провадження №2/163/201/19, зобов`язаний сплачувати в користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1200 (одній тисячі двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 і до досягнення дітьми повноліття, будучи ознайомленим із вказаним виконавчим листом та знаючи про покладений на нього обовязок, щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в період часу з 18.03.2019 по 08.01.2025, ОСОБА_2 злісно ухилився від сплати вищевказаних коштів. Так, ОСОБА_2 , у вказаний період часу будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоровя, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігнорував вимоги державного виконавця Любомльського відділілу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про необхідність виконання аліментних зобовязань за виконавчим листом Любомльського районного суду Волинської області від 27.05.2019, порушив вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їх інтереси, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров?я у виконавчу службу не предявляв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку особою з інвалідністю не визнаний, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 356456 (триста пятдесят шість тисяч чотириста пятдесят шість гривень), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Такі обставини встановлені органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 надійшов до Любомльського районного суду Волинської області в порядку ст.302 КПК України.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року постановлено розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У зв`язку із цим та на підставі ч.4 ст.107 КПК України розгляд кримінального провадження проведено без фіксування за допомогою технічних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України; погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідно з ч.2 ст.302 КПК України ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження; надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Законний представник потерпілих ОСОБА_3 у своїй заяві також підтвердила, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КК України; надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КК України правильною, а його винуватість у вчиненні цього кримінального проступку повністю доведеною.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним проступку; конкретні обставини цього проступку, зокрема достатньо тривалий період злісного ухилення від сплати аліментів та їх сукупний розмір заборгованості; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на його поведінку не надходило; обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю проступку.

Обтяжуючі обставини обвинуваченому не інкримінуються.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді громадських робіт за максимальною межею. При цьому, враховуючи відсутність обтяжуючих обставин та дані про особу обвинуваченого, суд не вбачає обґрунтованих підстав для призначення більш суворого покарання.

Долю речового доказу належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Речовий доказ: копії документів виконавчого провадження, які ОСОБА_3 надала до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах цього провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії через Любомльський районний суд.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий : суддя ОСОБА_1