Номер провадження:1-кс/521/712/25
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про проведення обшуку за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000778 від 18.11.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч.1 ст. 366 КК України, слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність з урахуванням бойового імунітету.

Додатково встановлено, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах комплектування шляхом призову громадян на військову службу та прийняття на військову службу за контрактом.

Додатково встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року №3684-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (у редакції від 16.06.2022), мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Крім того, відповідно до положень абз. 3, 10, 11 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (у редакції від 16.06.2022), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

- зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

- які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Так в ході досудового розслідування встановлено ряд осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, яким в порядку визначеному КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.332, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366 КК України

Встановлено, що підозрювані діючи за попередньою змовою, групою осіб, здійснювали всі необхідні дія для ухилення особами призовного віку від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період, порушуючи встановлений законом порядок призову громадян України на військову службу шляхом звільнення від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях, внаслідок чого перешкоджали законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, тим самим знизивши бойову готовність, обороноздатність ЗСУ та створили потенційну загрозу основам національної безпеки України в особливий період.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно - розшукових заходів, показань підозрюваних, встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний обєкт нерухомості належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, є достатні підстави вважати, що за вказаною адресою, особа причетна до вчинення кримінального правопорушення може зберігати: мобільні телефони, сім карти, електронні носії інформації, комп`ютерна техніка на, якій могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення, медична документація, що має відношення до кримінального провадження та/або має ознаки підробленого документу, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, печатки, штампи,. флеш носії інформації, зошити, жорсткі диски, чорнові записи з інформацією, а також інші речі, предмети та документи, які зберегли в своїй середині, або на поверхні слідову інформацію, яка здатна відтворити слідову картину скоєння кримінального правопорушення та послужити доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування, встановлення та фіксування усіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема зібрання доказів, з метою дотримання вимог ст.ст. 2, 9 КПК України, а також задля виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення вищевказаних речей та документів, а також інших речей та документів, що мають значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному правопорушенні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукуванні речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчий суддя зазначає, що в клопотанні сторони обвинувачення відсутнє належне обґрунтування необхідності проведення обшуку, значення речей та документів, які відшукуються, для проведення досудового розслідування, а також не доведено наявність достатніх підстав вважати, що відомості, які містяться в цих речах та документах, можуть бути доказами під час судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, з метою не допущення порушення гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами права власності особи, враховуючи, що клопотання сторони обвинувачення, не відповідає вимогам законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 223, 233, 234 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1