Справа № 307/5604/24
Провадження № 1-кс/307/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник володільця майна ОСОБА_5 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області починаєчи з 30 грудня 2024 року проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000585 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, розпочате 25 вересня 2024 року слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП і передане у кінці грудня 2024 року до СВ Тячівського РВП ГУНП Закарпатській облатсі. Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області у справі №305/3400/24, пр.1-кс/305/301/24 від 07 жовтня 2024 року, за клопотанням прокурора Тячівської окружної прокуратури, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки "КАМАЗ", модель 5511, самскид, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , та на пісчано-гравійну суміш об`ємом 5 м.куб, зразки суміші, шляхом заборони користування та розпоряджання будь-яким способом до остаточного прийняття рішення у справі. Як вбачається з вказаної вище ухвали слідчого судді, майно було вилучено у ОСОБА_4 24 вересня 2024 року в с-щі ОСОБА_7 під час огляду місця події - огляду зупиненого поліцейськими транспортного засобу марки "КАМАЗ" номерний знак НОМЕР_2 із наявною у кузові сумішшю, схожою на пісчано-гравійну. Свідоцтво про право власності на автомобіль повернуто користувачу - ОСОБА_4 . Проте, середньостатистична ціна такої суміші складає 265 грн. за 1 м.куб., тобто вартість вилученої суміші складає 1325 грн., що не складає значного чи великого розміру. Також, до цього часу поліція не відшукала місця добування такої суміші, а ОСОБА_4 таке не відоме. ОСОБА_4 , пояснив поліцейським, що суміш понад три роки зберігалась у нього біля двору в с. Г.Потік і знайомий попросив його віддати йому частину. Тому і перевозив цю суміш. Видобутком її не займався, понад три роки йому завезли декілька вантажних автомобілів додому з кар`єру в с-щі Солотвино, надали накладну. Отже відсутнє як місце скоєння правопорушення (видобутку гравію), передбаченого ч.2 ст.240 КК України та необхідні кваліфікуючі ознаки такого правопорушення (великий розмір), за перевезення купленої суміші не передбачена відповідальність.

Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна. Із матеріалів кримінальної справи та фактичних обставин не вбачається, що ОСОБА_4 причетний до будь-якого порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у значному чи великому розмірі, відносно ОСОБА_4 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Враховуючи, що майно, на яке накладено арешт, не визнано по кримінальній справі речовим доказом, заявник вважає, що відсутня потреба в перебуванні транспортного засобу під арештом і останній підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати арешт накладений на автомобіль марки "КАМАЗ", модель 5511, самоскид, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2024 року та повернути ОСОБА_4 , як належному користувачу зазначений автомобіль та суміш.

Представник власника майна ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна, оскільки всі необхідні слідчі дії ще не проведені, однак не заперечував щодо передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання.

Слідчий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просив розгляд справи проводити у його відсутності. Рішення просить прийняти на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, слідчим відділом Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000585 від 25 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2024 року з метою збереження речових доказів, накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду транспортний засіб - вантажний автомобіль марки КАМАЗ, моделі 5511 самоскид-С зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , житель с. Топчино, Тячівського району Закарпатської області, піщано-гравійну суміш об`ємом біля 5м3, а також зразки піщано-гравійної суміші упаковані у спеціальний пакет «Національна Поліція України» - WAR1383863, шляхом заборони користування та розпорядження будь-яким чином вищевказаним майном.

Із вказаної ухвали також вбачається, що на підставі постанови старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 25 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000585 від 25 жовтня 2023 року визнано речовими доказами транспортний засіб - вантажний автомобіль марки КАМАЗ, моделі 5511 самоскид-С зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , житель с. Топчино, Тячівського району Закарпатської області, піщано-гравійну суміш об`ємом біля 5м3, а також зразки піщано-гравійної суміші упаковані у спеціальний пакет «Національна Поліція України» - WAR1383863, WAR1049708, WAR1113453, WAR1049710 та INZ3007905.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7, ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, проводяться відповідні слідчі дії, вказаний транспортний засіб та піщано-гравійну суміш об`ємом біля 5 м3, а також зразки піщано-гравійної суміші визнано речовими доказами, тому не відпала потреба в застосуванні арешту на вказане майно шляхом заборони його розпорядження, оскільки скасування арешту майна повністю може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 та його представником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба чи арешт накладено необґрунтовано.

Однак часткове скасування арешту буде виправданим, а тому арешт тимчасово вилученого майна в частині заборони користування вантажним автомобілем марки «КАМАЗ», моделі 5511 самоксид С, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підлягає скасуванню, а тимчасово вилучене майно підлягає негайній передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 із забороною розпорядження ним.

У зв`язку з чим володільця майна ОСОБА_4 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного транспортного засобу, попередивши про його обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний транспортний засіб до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000585 від 25 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», моделі 5511 самоксид С, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , житель с. Топчино, Тячівського району, Закарпатської області, в частині користування вказаним майном.

Вантажний автомобіль марки марки «КАМАЗ», моделі 5511, самоксид С, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 передати володільцю майна ОСОБА_4 на відповідальне зберігання попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - з необхідністю збереження вказаного майна та зобов`язанням володільця (користувача) надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказане майно для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках даного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1