УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001754, в якому 03.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

01.11.2023 слідчими Державного бюро розслідувань у даному кримінальному провадженні проведено обшук у приміщенні, яке використовується Вишгородською районною військовою адміністрацією, за адресою: Київська обл., м. Вишгород, площа Шевченка, 1, під час якого вилучено майно, яке належить Вишгородській районній військовій адміністрації, та на поверненні якого наполягає заявник.

Як зазначає адвокат в своїй скарзі, що у сторони захисту відсутні відомості, що слідчий після проведення зазначеного обшуку звертався до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, крім того арешт на вказане майно також не накладено.

Таким чином, адвокат просить зобовязати слідчого Державного бюро розслідувань повернути Вишгородській районній військовій адміністрації майно, що вилучене 01.11.2024 під час проведення обшуку, за адресою: Київська обл., м. Вишгород, площа Шевченка, 1.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Як зазначає адвокат ОСОБА_2 , у своїй скарзі, що майно на поверненні якого він наполягає, належить Вишгородській районній військовій адміністрації.

Разом із тим, матеріали скарги не містять, даних, передбачених кримінальним процесуальним законом, на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_2 діяти від імені та в інтересах власника майна, а саме, Вишгородської районної військової адміністрації. Оскільки до матеріалів скарги долучено лише копію ордера адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 .

При цьому, можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в тому числі під час підписання та подання заяви/скарги, в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 642 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Як передбачено ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому, як вбачається із скарги, її підписано адвокатом ОСОБА_2 , яким на підтвердження своїх повноважень, до матеріалів скарги долучено копію ордера в інтересах ОСОБА_3 .

Будь яких інших документів, передбачених ст. 50 КПК України до матеріалів скарги не долучено.

Таким чином, адвокатом ОСОБА_2 до матеріалів скарги не надано підтвердження повноважень на підписання та подання скарги слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах Вишгородської районної військової адміністрації.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001754 від 27.10.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - повернути особі, яка її подала.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1