Єдиний унікальний № 946/7812/24
Провадження № 1-кп/946/567/24
ВИРОК

Іменем України

06 грудня 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лозово Страшенського району Республіки Молдова, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлені наступні фактичні данні. ОСОБА_6 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у вигляді домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим з 15 січня 2024 року перебуває на профілактичному обліку в Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області за категорією «кривдник», продовжує систематичне вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 .

Так, 14 січня 2024 року о 13 годині ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , у ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, побив, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, у результаті чого за вищевказані дії постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2024 року ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім цього, 17 лютого 2024 року об 18 годині 50 хвилиині ОСОБА_6 , знаходячись за вище зазначеним місцем мешкання, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , у присутності малолітнього пасинка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якої виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, руками наносив удари, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, повторно протягом року, у результаті чого за вищевказані дії постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2024 року ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Також, 12 травня 2024 року біля 07 години 30 хвилини ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сварку з дружиною ОСОБА_5 у присутності малолітнього пасинка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу дружини, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, повторно протягом року, у результаті чого за вищевказані дії постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2024 року ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на вчиненому та будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 28 червня 2024 року близько 23 години, знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого за вище зазначеною адресою, маючи прямий умисел на вчинення психологічного та фізичного насильства над своєю дружиною ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку у ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, умисно словесно ображав та принижував її честь і гідність, здійснив замах рукою на адресу дружини, з метою нанести удар останній, але остання змогла ухилитись та ОСОБА_6 не зміг нанести їй удар, тим самим вчинив психологічне та фізичне насильство, що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство. Унаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань у вигляді словесних образ, приниження честі та гідності, що виразилось у емоційному виснаженні потерпілої, побоюванні за свою безпеку та життя, перебування у постійному пригніченому стані та втомі, тобто погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи цілеспрямовано, з метою приниження честі та гідності потерпілої, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини правопорушень та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що правопорушення він вчинив за вище описаних обставинах через те, що сварився із дружиною під час спільного вживання алкогольних напоїв. У скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином. Цивільний позов до обвинуваченого від потерпілої не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої особи.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65-67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, висновок органу пробації.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире розкаяння в скоєнні кримінального правопорушення.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеськім апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1