справа № 208/2161/25
провадження № 1-кс/208/1076/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Кам`янське клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000716 від 17.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання.

Клопотання вмотивоване тим, що групою осіб в торговому приміщенні та приватних нерухомих об`єктах на території м. Слов`янськ Краматорського р-ну Донецької області в період 2024 по теперішній час здійснюється придбання, зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв без марок акцизного податку та з марками акцизного податку з ознаками підробки, а також транспортування незаконно виготовлених алкогольних напоїв з метою збуту.

05.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2025 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює незаконну діяльність ОСОБА_4 , та яке належить вказаній особі. Під час проведення обшуку слідчим вилучено 3 картонні коробки оклеєні прозорою стрічкою з полімерними фольгованими ємностями з дозатором (тетрапаки) з прозорою рідиною з запахом спирту ємністю 10 літрів без будь-яких маркувань.

Постановою слідчого від 06.03.2025 вищезазначене тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000716, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладені арешту на вище перелічені речі.

Вищевказані предмети є тимчасово вилученим майном та з врахуванням вищенаведених обставин, можуть бути незаконно виготовленими, а пляшки, в яких містяться алкогольні напої, містити підроблені марки акцизного податку, що можливо перевірити лише шляхом проведення судових експертиз. У разі повернення власнику вищевказаного майна, є ймовірність втрати вагомих доказів, які можливо використати з метою доведення винуватості фігурантів вчинення кримінального правопорушення, як на досудовому слідстві, так і в суді. Крім того, вищевказаний мобільний телефон з врахуванням вищенаведених обставин фактично містить відомості про незаконну діяльність ОСОБА_5 зі збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Постановою слідчого від 06.03.2025 вищезазначене тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000716, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладені арешту на вище перелічені речі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, заслухавши прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчим суддею встановлено, 05.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2025 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює незаконну діяльність ОСОБА_4 , та яке належить вказаній особі. Під час проведення обшуку слідчим вилучено 3 картонні коробки оклеєні прозорою стрічкою з полімерними фольгованими ємностями з дозатором (тетрапаки) з прозорою рідиною з запахом спирту ємністю 10 літрів без будь-яких маркувань.

Постановою слідчого від 06.03.2025 вищезазначене тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000716.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.1 ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно у кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000716 від 17.12.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучені під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на 3 картонні коробки оклеєні прозорою стрічкою з полімерними фольгованими ємностями з дозатором (тетрапаки) з прозорою рідиною з запахом спирту ємністю 10 літрів кожна.

Місце зберігання речового доказу визначити за відповідним рішенням слідчого.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено і оголошено 18.03.2025 о 16:50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1