Провадження № 1-кп/761/1427/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0000389, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 10.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою від 26.12.2024 строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 23.02.2025, включно.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_8 заявлено клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор зазначив, що наявні підстави для продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, неодноразово перетинав державний кордон України, відвідуючи рф, може переховуватися від суду. На обґрунтування вказаного ризику прокурор також зазначає, що обвинувачений обізнаний у формах і методах роботи правоохоронних органів, активно застосовував заходи конспірації щодо передачі інформації представникам рф, відтак у разі його перебування під дією запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній матиме змогу використовувати вказанні вміння і навики та переховуватися від суду. Крім того, прокурор зазначив, що також продовжують існувати ризики незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення та/або продовження своєї злочинної діяльності.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, вважав, що ризики позапроцесуальної поведінки обвинуваченого є непідтвердженими, обвинувачений позитивно характеризується, відтак вважав за доцільне визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника, та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив врахувати, що ризики зазначені прокурором є не доведені, він не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вже тривалий час перебуває під вартою, відтак вважав, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням в умовах слідчого ізолятору зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Ухвалою від 26.12.2024 строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 23.02.2025, включно.

При продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , майновий та сімейний стан обвинуваченого, існування ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики частково продовжують існувати.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, ступінь суспільної небезпеки, тривалість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, відтак останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні.

Так, застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 13.04.2025.

В той же час, суд також не доведеним ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Крім того, ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність на даний час є також не доведеним, враховуючи, що обвинувачений на даний час не займає посаду, яку займав під час вчинення інкримінованого правопорушення.

Водночас, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України. В той же час, прокурором не доведено обставин, які давали підстави не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а лише зроблено посилання на вказану норму закону.

Крім того, суд також враховує, те що в своєму рішенні №7-р(ІІ)/2024 від 19.06.2024 Конституційний Суд України зазначив, що законодавець закріпив дискрецію суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 КПК не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених ст. ст. 177, 178 Кодексу.

Відтак, суд, при розгляді клопотання, враховуючі вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейний стан, тривалість судового розгляду, можливість забезпечення виконання обов`язків приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави як альтернативного заходу.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у таких межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких умов, суд вважає, що розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_5 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, суд також враховує, що застава може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК.

Зважаючи на тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , обставини кримінального правопорушення та відомості про обвинуваченого, його матеріальний стан, суд вважає, що розмір застави, який належить визначити обвинуваченому має бути встановлений в більшому розмірі ніж передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 084 000 грн, такий розмір є виправданим за наявних обставин, а тому може бути застосований.

Визначаючи розмір застави, суд враховує не лише обсяг висунутого обвинувачення, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного/обвинуваченого, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Оскільки судом вирішено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, то у разі внесення застави в розмірі, визначеному цією ухвалою, на нього необхідно покласти також обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказані обов`язки, у разі внесення застави, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зашкодять інтересам судового розгляду.

Зазначені обов`язки покладаються на обвинуваченого строком на два місяці з моменту внесення застави (ч. 7 ст. 194 КПК).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. 369, ч. 2 ст. 376, КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13 квітня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 3000 (три тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 084 000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2025 у справі №761/23673/22.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до суду за кожним викликом;

-не відлучатися межі міста Харкова без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до органів державної влади за місцем свого проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ухвалу безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3