ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/204/25

Провадження № 1-кп/210/358/25

16 січня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 03 січня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню-спеціальну освіту, офіційно не працюючої, не заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст.89 КК України вважається такою, що раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 січня 2025 року, приблизно о 10 годині 35 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись навпроти будинку №12 по вулиці Віталія Матусевича в Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, на землі знайшла та підняла один згорток в ізоленті чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору всередині. Одразу після цього, ОСОБА_3 розуміючи, що у знайденому згортку знаходиться наркотичний засіб, поклала його до своєї жіночої сумки через плече, що була одягнута на ній, для майбутнього особистого вживання, тим самим незаконно придбала та розпочала незаконно зберігати при собі вказаний наркотичний засіб без мети збуту.

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 36 хвилин, ОСОБА_3 була зупинена біля будинку №12 по вулиці Віталія Матусевича в Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області працівниками СКП ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, як особа, яка себе підозріло поводила, та на запитання працівника поліції ОСОБА_3 повідомила, що вона має при собі наркотичний засіб. Про цей факт працівниками СКП було повідомлено на лінію «102», та викликано слідчо-оперативну групу Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В період часу з 11 години 40 хвилин до 11 години 54 хвилини 03 січня 2025 року, дізнавачем СД ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Віталія Матусевича, навпроти будинку №12, в ході якого відносно ОСОБА_3 , на підставі ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку, в ході якої остання самостійно видала зі своєї жіночої сумки вдягнутої через плече один згорток в ізоленті чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору всередині, яку ОСОБА_3 зберігала при собі для власного вживання, без мети збуту, та яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/113-25/213-НЗПРАП від 09 січня 2025 року містить у собі наркотичний засіб обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), загальною масою 0,1891 грам, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01 серпня 2000 року, є більше, ніж невеликий розмір.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.309 ч.1 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_3 , беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, і вона згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у зв`язку із чим клопоче про розгляд обвинувального акту відносно останньої у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка була представлена захисником адвокатом ОСОБА_5 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку.

Також, у вказаній заяві зазначає, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ст.309 ч.1 КК України.

Згідно з частини 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, винну особу, яка в силу положень ст.89 КК України вважається такою, що раніше не судима, офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-психіатра не перебувала та не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, характеризується задовільно.

На підставі ст.66 КК України як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення їй покарання у виді обмеження волі.

Зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаялася у скоєному, тяжких наслідків від її дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Потерпілі та майнові збитки у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Статтею 118 ч.3 КПК України визначено, що витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченої ОСОБА_3 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/113-25/213-НЗПРАП від 09 січня 2025 року у розмірі 2387,70 гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні і призначити їй покарання за ст.309 ч.1 КК України, у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши її на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України не обирався.

Речовий доказ, перерахований на арк.крим.пров.№25, а саме кристалічну речовину білого кольору масою 0,3533г, яка містить метадон (фенадон), упаковану до спеціального пакету Експертної служби МВС №5723749 з пояснювальним текстом, підписом експерта, котра згідно квитанції №2168 від 13 січня 2025 року зберігається в камері схову речових доказів Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання виркоом законної сили, знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/113-25/213-НЗПРАП від 09 січня 2025 року у розмірі 2387,70 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Матеріали кримінального провадження за №0000006 від 03 січня 2025 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/204/25, провадження №1-кп/210/358/25.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1