Кримінальне провадження №629/1386/24
Номер провадження 1-кп/629/30/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и л а:

05.01.2024, о 18:09 год., ОСОБА_8 прийшов до приміщення магазину «Явір», розташованого за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Олександра Бричука, 49, де перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , з яким ОСОБА_8 раніше не був знайомий, та жодних стосунків не підтримував. Далі, у ОСОБА_8 з раніше невідомим йому ОСОБА_12 відбулася коротка розмова, в ході якої ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_8 , назвавши «борода», що образило і обурило останнього. Після цього ОСОБА_8 , зробивши покупку товарів, вийшов з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В цей час у ОСОБА_8 з причини висловлювання з боку потерпілого, виник злочинний умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 . ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, того ж дня, взяв у невстановленому в ході судового розгляду місці сокиру та о 18:17 год., повернувся до приміщення вказаного вище магазину з метою вчинення вбивства ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_12 , який стояв поряд з прилавком в приміщенні магазину, тримаючи заздалегідь заготовлену сокиру для вбивства потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_12 та бажаючи їх настання, з метою вбивства, наніс не менше 8 ударів сокирою в область життєво важливого органу голови, а також тулубу та кінцівок, чим спричинив 4 травматичні впливи у вказані області, при цьому супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою. На вимоги працівників магазину та відвідувачів магазину припинити свої дії, ОСОБА_8 не реагував.

В цей час в конфлікт втрутились відвідувачі магазину - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які намагались припинити протиправні дії ОСОБА_8 та намагались відібрати у останнього сокиру, якою ОСОБА_8 наносив удари потерпілому, у зв`язку з чим, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_15 відібрав у ОСОБА_8 сокиру, а ОСОБА_16 вивів його з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим фактично припинили злочинні дії ОСОБА_8 ..

В результаті вищевказаних дій, спрямованих на умисне заподіяння смерті ОСОБА_12 , потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рубаних ран на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в області правої виличної кістки, синці по лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-8 ребер по задньо-паховій лінії, в області гребня лівої клубової кістки, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з обвинувальним актом, затвердженим 05.03.2024 у кримінальному провадженні № 0000010 від 06.01.2024, дії ОСОБА_8 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів.

Прокурор просив визнати ОСОБА_8 винуватим за ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе за ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав. Вважав необхідним перекваліфікувати його дії за ч. 4 ст. 296, ст. 125 КК України та пояснив, що 05.01.2024 увечері він зайшов купити напій в магазин «Явір», розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Олександра Бричука, 49, де перебували продавці - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , покупці - ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , яких він раніше не знав. Він в той день був хворим, погано почувався, мав високу температуру тіла, в цей вечір за недовгий час до приходу в магазин його побили на вулиці, і він почувався слабким і беззахисним. Біля прилавку стояли ОСОБА_15 і ОСОБА_12 , з ОСОБА_12 у нього відбулася коротка розмова, в ході якої він сприймав питання ОСОБА_12 як агресивні, оскільки той обізвав його «борода», розмовляв з ним зневажливо з посмішкою, що він зрозумів по інтонації ОСОБА_12 , погляду зверхньо, ОСОБА_12 поводився з ним гордовито, мав фізичну перевагу, бачив його слабкість і від цього входив в кураж, сказав йому, що в магазині покупців не б`ють, що він сприйняв як погрозу його побиття. Він інстинктивно відчув необхідність самооборони. Слова ОСОБА_12 його обурили, була зачеплена його чоловіча гідність. Він відразу не відреагував на образу, оскільки перебував у емоційно-збудженому стані після побиття, що незадовго сталося. Коли він вийшов з магазину, то він думав про нанесену йому образу, погрозу. Потім він зустрів на вулиці ОСОБА_16 , у якого була з собою сокира, що для обвинуваченого було несподіваним. Якщо б ОСОБА_16 не показав йому сокиру, то він би пішов додому. Але він взяв сокиру у ОСОБА_16 і вирішив повернутися до магазину, щоб налякати ОСОБА_12 , який його образив. Він почекав біля магазину, доки не вийшов покупець - чоловік, який не був очевидцем конфлікту, що стався між ним та ОСОБА_12 , і коли той вийшов, і в магазині залишилися лише покупці ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , він зайшов в магазин. Він розумів, що сокира має гостре лезо, і достатньо лише одного удару сокирою, щоб вбити людину, тому, підійшовши до ОСОБА_12 , він наносив потерпілому удари не лезом, а обухом сокири, контролював силу нанесення удару, не мав бажання спричинити смерть ОСОБА_12 , хотів лише налякати. Жалкує, що піддався на емоції і наніс тілесні ушкодження ОСОБА_12 . Вважає, що його дії були обумовлені тим, що він вів неправильний образ життя, був соціально нереалізований, через вживання наркотиків мав порушення нервової системи.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому положеннями частини третьої статті 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення й захисту прав людини та її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Даючи оцінку кваліфікації вказаних дій обвинуваченого стороною обвинувачення, суд приходить до переконання, що визначена стороною обвинувачення кваліфікація дій обвинуваченого не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, і надані стороною обвинувачення докази не доводять факту закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене саме з хуліганських мотивів, а тому з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд, керуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, в частині необхідності зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, враховуючи, що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Перевірені в судовому засіданні докази в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні були досліджені такі докази:

-Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 надав показання, згідно яких 05.01.2024 близько 17:50 год. він зайшов в магазин «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Олександра Бричука, 49. В магазині він зустрів знайомого ОСОБА_15 , з яким він почав спілкуватися, разом випили по 50 гр. коньяку. Потім в магазин зайшов раніше незнайомий йому ОСОБА_17 , до якого він звернувся, назвавши «борода», після чого ОСОБА_17 вийшов з приміщення магазину. Образливих слів в бік ОСОБА_17 він не висловлював. Через деякий час ОСОБА_17 знову повернувся до приміщення магазину, постукав його по правому плечу лівою рукою. Він запитав у ОСОБА_17 , чи в нього є якісь проблеми, на що останній відповів: «Який я тобі борода?». Після цього ОСОБА_17 дістав з-за спини сокиру, лезо розміром близько 15 см, яку тримав у правій руці, та наніс нею йому 3 удари по голові. Тоді він схопив ОСОБА_17 за куртку, притиснув його до себе, щоб завадити йому наносити удари. Він намагався вдарити ОСОБА_17 , але не зміг. Загалом ОСОБА_17 наніс йому до 12 ударів сокирою, три з який в область голови стороною, яка була направлена на нього лезом, інші по правому плечу, лівій руці, правому боку тулуба. Удари наносилися близько 7-10 хвилин. В цей час в магазині знаходились ОСОБА_18 , дві продавщиці. Їх намагалися розтягти, але спочатку ОСОБА_19 обмежив його рухи і він не міг відповідати ударами Зоріну. Потім ОСОБА_19 відібрав у ОСОБА_17 сокиру. В подальшому приїхала швидка допомога, яку викликали продавщиці, його доставили у лікарню.

-Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , надав показання, згідно яких 05.01.2024 він знаходився разом з ОСОБА_20 в магазині «Явір», де вони разом вживали спиртне, випили по дві 100 гр. чарки. Потім в приміщення магазину зайшов ОСОБА_17 . ОСОБА_20 звернувся до ОСОБА_17 з фразою: «Борода привіт». Свідок подумав, що це знайомий ОСОБА_20 . В цей час в магазині знаходилися: дві продавщиці, він та ОСОБА_20 . Потім ОСОБА_17 вийшов з приміщення магазину та повернувся через деякий час. В цей час свідок розмовляв з продавщицею, але він міг бачити і бачив, як ОСОБА_17 замахнувся та наніс удар сокирою ОСОБА_20 по голові. Він бачив приблизно 5-6 замахів сокирою, які вчиняв ОСОБА_17 . Удари прийшлися ОСОБА_20 по голові, руці. Потім в приміщення магазину забіг ОСОБА_19 і почав розтягувати чоловіків, потім свідок вирвав сокиру у ОСОБА_17 . Сокиру передали продавщиці. ОСОБА_20 захищав голову лівою рукою від ударів та замахів, які наносилися Зоріним зверху вниз. Сутичка тривала близько 15-20 хвилин.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала показання, згідно яких з 07:30 год. до 19:00 год. вона працює продавцем в магазині «Явір». 05.01.2024 близько 18:00 год. в приміщенні магазину знаходилися ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , які взяли 100 грам коньяку на двох та сидр, стояли, спілкувалися. Потім в приміщення магазину зайшов ОСОБА_17 , до якого ОСОБА_20 звернувся з фразою: «привіт ОСОБА_21 ». ОСОБА_17 зробив незадовільний вираз обличчя та спитав, чому той цікавиться. Вона сказала, щоб ОСОБА_20 не чіпав ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_17 вийшов з приміщення магазину. Через деякий час ОСОБА_17 повернувся до магазину та звернувся до ОСОБА_20 зі словами: «Тебе цікавили мої справи, зараз тобі покажу». В правій руці ОСОБА_17 була господарська сокира для дров, якою він почав замахуватися на ОСОБА_20 , а останній почав прикривати голову руками. ОСОБА_17 безперервно замахувався сокирою на потерпілого, удари сокирою приходилися по всьому тілу ОСОБА_20 . Свідок та інша продавщиця Товстограй просили ОСОБА_17 припинити ці дії, але той не реагував і вів себе агресивно. ОСОБА_17 припинив свої дії лише після того, як ОСОБА_19 забрав у нього сокиру. Тоді ОСОБА_17 втік з приміщення магазину. Кров потерпілого була на підлозі магазину. Товстограй викликала працівників поліції, а свідок викликала швидку допомогу. Свідок сприймала події, які відбувалися в магазині, та дії, які вчиняв ОСОБА_17 , як загрозу і щодо себе. Свідок вважала, що ОСОБА_17 може і завдати удари їй, оскільки вона є свідком події. Дії ОСОБА_17 зашкодили роботі магазину.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала показання, згідно яких вона працює продавцем в магазині «Явір». 05.01.2024 до приміщення магазину зайшов ОСОБА_20 , купив у продавщиці ОСОБА_22 50 грам коньяку. Потім у магазин зайшов ОСОБА_17 , до якого ОСОБА_20 привітався зі словами: «Привіт борода, як справи». ОСОБА_17 незадоволено глянув на ОСОБА_20 та вийшов з приміщення магазину. Приблизно через 7 хвилин ОСОБА_17 повернувся до магазину з пов`язкою на обличчі, звернувся до ОСОБА_20 зі словами: «Зараз я покажу, як справи» і відразу почав замахуватися та наносити ОСОБА_20 удари сокирою, цілячись в голову Шуляка. Свідок бачила, як ОСОБА_17 наніс ОСОБА_20 біля прилавку магазину не менше 3-4 ударів з направленням леза сокири на потерпілого, удари наносив з силою зверху вниз. Загальна кількість ударів склала 15-20. Вона сприймала дії ОСОБА_17 , як загрозу в тому числі і своєму життю і здоров`ю. Потім в приміщення магазину увійшов ОСОБА_19 , який відібрав сокиру у ОСОБА_17 . Вона вибігла з магазину, викликала працівників поліції, та побачила, як ОСОБА_17 вибіг з магазину.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надала показання, згідно яких вона працює медичною сестрою швидкою медичної допомоги, 05.01.2024 у вечірній час доби надійшов виклик про те, що в магазині «Явір» перебуває людина з травмою голови. Приїхавши на виклик, вона побачила ОСОБА_20 , який перебував у свідомості у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню, з травмою голови. Вона обробила рани. ОСОБА_20 пояснив, що незнайомий чоловік напав на нього і наніс йому удари сокирою. У ОСОБА_20 були рани на голові на скроні з двох сторін, які необхідно було зашивати, були припухлості на голові.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надала показання, згідно яких вона працює фельдшером швидкої медичної допомоги, 05.01.2024 вони виїхали на виклик, де був виявлений постраждалий ОСОБА_20 . У ОСОБА_20 були травми голови від ударів сокирою, свідок вона бачила 2 рублені рани на скроневих ділянках, на одязі постраждалого була кров. ОСОБА_20 повідомив, що прийшов до магазину невідомий йому чоловік і наніс йому удари сокирою. Вона надала першу медичну допомогу. ОСОБА_20 був госпіталізований.

- Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 надала показання, згідно яких свідок є дружиною потерпілого. 05.01.2024 увечері, початок на 18 год., чоловік свідка - ОСОБА_12 пішов до магазину. Потім свідку зателефонувала продавщиця магазину ОСОБА_22 та повідомила, що на чоловіка напали. Свідок прийшла до магазину, де побачила свого чоловіка у крові, також побачила кров на підлозі у обох залах магазину. Куртка та сорочка чоловіка мали рублені пошкодження в області серця.

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , згідно яких свідок є знайомим потерпілого ОСОБА_20 , 05.01.2024 він бачив ОСОБА_20 в магазині «Явір», випив з ним по 50 грам горілки, поспілкувався з ним, був у магазині приблизно 5-7 хвилин.

- Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав показання, згідно яких свідок є товаришем обвинуваченого ОСОБА_17 з 14-15 років, мешкав у ОСОБА_8 вдома однією сім`єю у період з кінця грудня 2023 року по початок січня 2024 року, приблизно 10 днів. Також там мешкала мати ОСОБА_17 , яка постійно була вдома, ключа від квартири ОСОБА_17 свідок не мав. 05.01.2024, близько 17:30, біля магазину «Явір» він зустрів ОСОБА_17 , який повідомив, що ОСОБА_20 образив його чоловічу гідність, назвав його «борода», та повідомив, що хоче розібратися з ОСОБА_20 . Зорін був у шапці, в його руках свідок нічого не бачив. Свідок бачив, як ОСОБА_17 зайшов до приміщення магазину. Свідок стояв біля магазину і потім побачив у вікно, що ОСОБА_17 чимось замахувався на Шуляка. Коли свідок почув жіночі крики, то відразу забіг до магазину і там побачив у ОСОБА_17 в руках сокиру, і побачив, як ОСОБА_17 один раз замахнувся обухом сокири на ОСОБА_20 . Свідок разом з ОСОБА_18 почали розтягувати ОСОБА_17 та ОСОБА_20 . ОСОБА_18 вихватив у ОСОБА_17 сокиру, передав її йому, а він передав сокиру продавщицям. Потім він взяв ОСОБА_17 і виштовхнув його у напрямку виходу з магазину.

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000010 від 06.01.2024 /а.с. 134-135/;

-рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 від 05.01.2024 № 199, згідно якого 05.01.2024 о 19:46 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.01.2024 о 18:15 за адресою: м. Лозова, вул. Бричука, буд. 49, бригадою № 2405( лікар Блудова) виявлено потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з діагнозом: забій рани волосистої частини голови, алкогольне сп`яніння неуточнене., який пояснив, що в магазині невідомий вдарив по голові сокирою. Потерпілий був доставлений в Лозівську ЦРЛ /а.с. 136/;

-рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 від 05.01.2024 № 198, згідно якого 05.01.2024 о 18.19 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.01.2024 о 18:19 за адресою: м. Лозова, вул. Бобрийчука, буд. 49, в магазині покупець почав бити сокирою іншу особу /а.с.137/;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію 05.01.2024, згідно якого ОСОБА_12 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 05.01.2024 нанесла йому сокирою декілька ударів по голові /а.с.138/;

-заява ОСОБА_14 про надання згоди на огляд місця події в магазині «Явір» за адресою: м. Лозова, вул. О.Бричука, буд. 49 /а.с.139/;

-протокол огляду місця події від 05.01.2024 з фототаблицею, згідно якого в приміщенні магазині «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Олександра Бричука, буд. 49, виявлено та вилучено одну пляшку 0,5 л. ситро «Себек», одну сокиру та один чек оплати № 4375 /а.с. 140-147/;

-довідка Стаціонарного відділення № 1 КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області від 05.01.2024, згідно якої у ОСОБА_12 виявлено закриту черепно мозкову травму, забійні рани голови, алкогольне сп`яніння /а.с. 148/;

-протокол МТР-обстеження головного мозку від 08.01.2024, згідно якого у ОСОБА_12 не виявлено вогнищевої та об`ємної патології головного мозку /а.с. 149/;

-DVD-диск з відеозаписами з камер спостереження та протоколом огляду предмету (диску) від 29.01.2024, згідно яких: при перегляді Першого відеозапису , який має назву video_2024-01-15_15-39-55 (відео у форматі МР 4) виявлено, що в кутку відеозапису знаходиться час та дата запису вказаного відеозапису з по хвилинним розрахунком. На відеозаписі зображено приміщення магазину «ЯВІР» та чоловік в коричневій куртці, який з нього виходить. На відеозаписі одразу за виходом чоловіка видно, як до приміщення заходить інший чоловік у чорній масці на обличчі, темній кофті, чорній куртці, світло коричневих штанах та білих кросівках з синіми вставками. Останній одразу підходить до прилавку, де стоїть потерплій та ще один відвідувач магазину. Невідомий несе в лівій руці предмет, ззовні схожий на сокиру. Потім чоловік звертається до присутніх осіб поряд прилавку зі словами, що хто тут борода, після чого видно, як він замахується в бік присутніх поряд з прилавком осіб предметом, схожим на сокиру. Після вказаного удару на відеозапису з`являється інша особа, яка хапає нападника за одяг та невідомий хаотично наносить удари зверху вниз по тулубу в область голови гострою частину предмету, схожого на сокиру. Бійка переміщується в інший край магазину та потерпіла особа втрачає рівновагу та падає на підлогу. На відеозаписі видні удари предметом, схожим на сокиру, і по тулубу потерпілого. Після вказаних подій до приміщення входить інший чоловік, до якого звертаються жінки-продавчині, просять його допомогти та називають його на ім`я ОСОБА_28 . Бійка переходить до стільців у приміщенні магазину та потерпілій хапає нападника за куртку, намагаючись її зірвати з нього. Чоловік на ім`я ОСОБА_28 , який зайшов до приміщення магазину, відтягує від нападника потерпілого. У потерпілого на обличчі видні плями речовини бурого кольору, ззовні схожі на кров. Чоловік у чорній шапці та темній куртці також з`являється на відеозапису та вихоплює предмет, схожий на сокиру. Предмет, схожий на сокиру, чоловік у чорній шапці кладе за прилавок. Бійка далі триває на кулаках та жінка з-за прилавку в червоній куртці вибігає з приміщення магазину. Чути розмову з текстом, що нікого не треба викликати. Нападника відтягують від потерпілої особи та виводять з приміщення магазину. Потерпілу особу тримають та не дають змоги вийти з приміщення магазину.

Другий запис має назву video_2024-01-15_15-40-18 (у форматі МР 4), містить запис з приміщення вказаного магазину. Камера веде запис зі сторони прилавку. Камера має час та дату фіксації .На записі видно, що розмова триває між трьома чоловіками, які відображені і на попередньому записі. Після того, як від двох чоловіків за прилавком відходить один в коричневій куртці, одразу підходить інший, який наносить удар сокирою в область голови, далі мається запис конфлікту між вказаними особами та бійка, яка видна на попередньому відеозаписі.

Третій запис має назву video_2024-01-15_15-40-33 (у форматі МР 4), містить запис з приміщення вказаного магазину. На відеозапису мається фіксація моменту приходу до приміщення магазину невідомої особи, яка перед нападом з предметом, схожим на сокиру, придбала товар у магазині. Крім того, видно як ця особа вибирає товар поряд прилавку, потім до нього звертається один з відвідувачів, який стоїть з іншої особою та продавчинями і питає: «Ну що ти, борода?», на відео видно, що чоловіки спілкуються невідомий відповідає спокійно, між присутні будь якого конфлікту не помітно. Чоловік підходить до продавчинь та розраховується за товар. Потім виходить з приміщення магазину.

Четвертий запис має назву video_2024-01-15_15-40-46 (у форматі МР 4), містить запис з камери зовнішнього спостереження, розташованої на фасаді зазначеного магазину. Камера має час та дату фіксації. На записі видно, що двоє невідомих чоловіків стоять поряд з вікном магазину та про щось спілкуються. Чоловік, ззовні схожий на особу, яка напала на відвідувача магазину з предметом , схожим на сокиру, вказує іншому на присутніх осіб у магазині. Крім того, видно, що чоловік, ззовні схожий на нападника, тримає у руці предмет, схожий на палицю. Потім видно, як чоловік в темному одязі одягає капюшон на голову та заходить у приміщення магазину, а інший чоловік йде за приміщення магазину /а.с.151-153/;

-протокол отримання зразків для проведення експертизи від 26.01.2024, згідно якого на марлевий тампон відібрано зразок крові у потерпілого ОСОБА_12 /а.с. 156/.

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2024 року з додатком до протоколу, в якому зазначено чотири фотокартки різних чоловіків, де потерпілий ОСОБА_12 вказав, що впізнав чоловіка, який 05.01.2024 о 18:20 год. з застосуванням сокири наніс йому множинні удари по голові, тулубу, кінцівках, та який зображений на фото під № 3. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото № 3 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фото № 1,2,4 зображено сторонніх осіб /а.с. 159-161/;

-протокол проведення слідчого експерименту та диском DVD-R від 23.01.2024 за участю потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого потерпілий, на місці події, в приміщенні магазину «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, розказав та показав про обставини нанесення ОСОБА_8 сокирою йому тілесних ушкоджень /а.с. 162-164/;

-висновок експерта № 12-14/10-ЛЗ/24 від 18.01.2024, згідно якого у ОСОБА_12 мали місце рубані рани на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в області правої виличної кістки, які утворилися від ударної або ударно-ковзної дії предмету, який володів рубаючими властивостями; синці по лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-8-го ребер по задньо-паховій лінії, в області гребеня лівої клубової кістки, які утворилися від ударної дії тупих предметів, що не відобразили в ушкодженнях свої індивідуальних особливостей і яким міг буту і якась з поверхонь топорища, або обуху сокири, можливо в строк та за обставини, вказаних потерпілим /а.с. 165/;

-висновок експерта № 12-14/22-ЛЗ/24 від 25.01.2024, згідно якого у ОСОБА_12 мали місце рубані рани на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в області правої виличної кістки, які утворилися від ударної або ударно-ковзної дії предмету який володів рубаючими властивостями; синці по лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-8-го ребер по задньо-паховій лінії, в області гребеня лівої клубової кістки, які утворилися від ударної дії тупих предметів, що не відобразили в ушкодженнях свої індивідуальних особливостей і яким міг буту і якась з поверхонь клина або головки (обуху) сокири, про що в свою чергу свідчить дані відображені у відео файлі з камери відео-спостереження, можливо в строк вказаним потерпілим. Враховуючи характер, локалізацію та однотипність тілесних ушкоджень у потерпілого на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в області правої величної кістки, останні могли утворитися як в результаті двох окремих травматичних впливів п`яткою або носком леза сокири, та враховуючи однотипне направлення їх длиників не виключена вірогідність їх утворення і в результаті одного ударно-ковзного травматичного впливу; розташування синців на різних ділянках тулуба вказують на те, що вони утворилися внаслідок двох окремих травматичних впливів тупим предметом. Відомостей про те, що потерпілому наносилися травматичні впливи руками або взутими ногами, не мається. Виключено утворення комплексу вищевказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти зросту. Об`єктивних судово-медичних даних за наявність у потерпілого ушкоджень небезпечних для життя, як при огляді потерпілого так і відомостей за їх наявність в наданій медичній документації не мається. Тілесних ушкоджень, які за своєю локалізацією не виключають можливості їх утворення як в ході боротьби, так і самооборони при огляді потерпілого, не встановлено. Вказано, що показання, які дали свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 в ході проведення слідчих експериментів 22.01.2024, потерпілий ОСОБА_12 і свідок ОСОБА_15 в ході проведення слідчих експериментів 23.01.2024 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині ударно-ковзного механізму утворення та локалізації у потерпілого рубаних рани на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в області правої виличної кістки потерпілого, та також не суперечать в частині ударного механізму утворення синців по лівій задньо- боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-8-го ребер по задньо-паховій лінії, в області гребеня лівої клубової кістки потерпілого, але показання вищевказаних осіб не конкретизують , в який саме момент ходу конфлікту потерпілому були спричинені рубані рани, та також слід зауважити на те, що згідно відомостей, відображених на наданому відеозапису з камери спостереження video_2024-01-15_15-39-55, найбільш вірогідним моментом утворення рубаних ран є приблизно 38-41-ша секунда від початку відеозапису /а.с. 166-168/;

-протокол проведення слідчого експерименту та диском DVD-R від 23.01.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого свідок на місці події, в приміщенні магазину «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, розказав та показав про обставини нанесення ОСОБА_8 сокирою тілесних ушкоджень ОСОБА_12 /а.с. 173-176/;

-протокол проведення слідчого експерименту та диском DVD-R від 21.01.2024 за участю свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого свідок, на місці події, в приміщенні магазину «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, розказав та показав про обставини нанесення ОСОБА_8 сокирою тілесних ушкоджень ОСОБА_12 /а.с. 177-180/;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2024 року з додатком до протоколу, в якому зазначено чотири фотокартки різних чоловіків, де свідок ОСОБА_14 вказала, що впізнала чоловіка, який на початку січня 2024 року, близько 18:00 год. прийшов до приміщення магазину «Явір», за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Бричука, 49, з застосуванням сокири спричинив множинні удари по голові, тулубу та кінцівках покупця та ім`я ОСОБА_29 , який зображений на фото під № 4. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото № 4 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фото № 1,2,3 зображено сторонніх осіб /а.с. 181-183/;

-протокол проведення слідчого експерименту та диском DVD-R від 22.01.2024 за участю свідка ОСОБА_30 , відповідно до якого свідок на місці події, в приміщенні магазину «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, розказала та показала про обставини нанесення ОСОБА_8 сокирою тілесних ушкоджень ОСОБА_12 /а.с. 184-187/;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2024 року з додатком до протоколу, в якому зазначено чотири фотокартки різних чоловіків, де свідок ОСОБА_13 вказала, що впізнала чоловіка, який на початку січня 2024 року, близько 18:00 год. прийшов до приміщення магазину «Явір», за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Бричука, 49, з застосуванням сокири спричинив множинні удари по голові, тулубу та кінцівках покупця та ім`я ОСОБА_29 , який зображений на фото під № 1. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото № 1 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На фото № 2,3,4 зображено сторонніх осіб /а.с. 188-190/;

-протокол проведення слідчого експерименту та диском DVD-R від 22.01.2024 за участю свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого свідок на місці події, в приміщенні магазину «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, розказала та показала про обставини нанесення ОСОБА_8 сокирою тілесних ушкоджень ОСОБА_12 /а.с. 191-194/;

-висновок експерта № 15-12/105-Ц/Дм 2024 від 15.02.2024, згідно якого групова приналежність крові ОСОБА_12 А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В і в крові його є супутній антиген Н /а.с. 204-207/;

-висновок експерта № 15-12/106-Ц/Дм 2024 від 15.02.2024, згідно якого групова приналежність крові ОСОБА_12 А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В і в крові його є супутній антиген Н. На правім клині сокири з дерев`яним топорищем, вилученої за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Олександра Бричука, 49, (об`єкт №1) знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і Н. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові А(ІІ) ) з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 /а.с. 198-202/;

-протокол проведення слідчого експерименту та диском DVD-R від 31.01.2024 за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до якого обвинувачений на місці події, в приміщенні магазину «Явір», який розташований за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, розказав та показав про обставини нанесення ним сокирою тілесних ушкоджень ОСОБА_12 /а.с. 216-219/;

-висновок експерта № 12-14/33-ЛЗ/24 від 26.02.2024, згідно якого у ОСОБА_12 мали місце рубані рани на волосистій частині голови в правій тім`яній області правої виличної кістки, які утворилися від ударної або ударно-ковзної дії предмету який володів рубаючими властивостями; синці по лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-8-го ребер по задньо-паховій лінії, в області гребеня лівої клубової кістки. Комплекс вище встановлених у потерпілого ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, міг утворитися від нанесення ударів останньому наданою на експертизу сокирою. Вказано, що показання, які надав підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту 31.01.2024, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення, ударного механізму утворення обухом сокири та локалізації у потерпілого синців по лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини в області проекції 6-8-го ребер по задньо-паховій лінії, в області гребеня лівої клубової кістки потерпілого, але в показаннях підозрюваного відсутні об`єктивні відомості стосовно механізму утворення, способу спричинення та локалізації у потерпілого рубаних рани на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в області правої виличної кістки потерпілого. З урахуванням однотипного характеру рубаних ран та їх локалізацію на різних рівнях, а саме, на волосистій частині голови в правій тім`яній області та в ділянці обличчя в області проекції правої виличної кістки, маловірогідне їх утворення при тому способі, на якій вказує підозрюваний в ході проведення слідчого експерименту (вдарившись головою об рублячу частину сокири) /а.с. 126-127/.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_31 зазначив, що у ОСОБА_12 мали місце рубані рани на волосистій частині голови в правій тім`яній області правої виличної кістки, синці в області проекції 6-8 ребра по задній пахвовій лінії зліва і синець в області лівої дугової кістки. Рубаних ран на голові було дві. Розмір та глибину рубаних ран експерт не зміг повідомити, оскільки потерпілому надавалася медична допомога, під час якої лікар-травматолог не вказав у довідці глибину і розмір ушкодження. Особисто експерт ОСОБА_31 оглядав рани потерпілого вже в стадії загоєння, про що вказав в дослідницькій частині висновку експерта. Рубані рани на голові відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я, синці - це легкі тілесні ушкодження. Рубані рани голови утворилися внаслідок взаємодії леза сокири верхньої чи нижньої п`яток. Рубані рани не могли утворитися від дії обуху сокири, тому що від дії обуху сокири утворюються рвані рани або забито-рвані рани. Синці у потерпілого могли утворитися від взаємодії з будь-якою поверхнею сокири окрім леза, якою могло бути руків`я сокири. Механізм спричинення і локалізація тілесних ушкоджень, наявних у Шуляка, відповідає відеозапису, наданому на дослідження, та дослідженому під час додаткової судово-медичної експертизи. Голова відноситься до життєвоважливого органу. Удари обвинуваченим наносились сокирою з прикладанням сили. Якби потерпілий не ухилявся та не виставляв руки, захищаючи себе, смерть могла настати і від першого удару сокирою по голові. Рубані рани загрожували життю потерпілого. При цьому нанесені потерпілому тілесні ушкодження розташовані на одній умовній лінії, що свідчить про цілеспрямованість дій нападника. Якщо б потерпілому не було надано своєчасно медичну допомогу, то він міг би стекти кров`ю, оскільки голова - є органом, який краще за всі інші органи квовопостачається, і її анатомічна структура така, що шкіра волосистої структури голови утримується за рахунок апоневрозу, по якому проходять всі кровоносні судини, які живлять волосисту шкіру голови. А коли судини, які розташовані в апоневрозі, пошкоджуються внаслідок утворення рани, то края рани не спадаються. Інші судини на тілі людини спадаються, а ті, що знаходяться на волосистій частині голови ні, тому що апоневроз їх утримує. Були випадки, коли при ненаданні медичної допомоги, це призводило до смерті людини від таких ран.

Судом були досліджені речові докази:

-зразки крові потерпілого ОСОБА_12 , відібрані на марлевий тампон, полімерна пляшка об`ємом 0,5 з написом ситро «Сабек», сокира довжиною 45 см, руків`я дерев`яне 41 см, металева частина розміром 3х14х2,5 см, лезо довжиною 9,5 см, чек про оплату «Приватбанк» № 4375 від 05.01.2024, на суму 10 гривень, час 18:10, DVD-диск з відео-фіксацією з камер спостереження, розташованих на фасаді магазину «Явір» за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49.

Щодо заперечень обвинуваченого і незгоди з висновками медичних експертиз, то матеріали справи свідчать також про те, що при призначенні судово-медичних експертиз, досліджених в судовому засіданні, слідчим було надано експерту всі матеріали кримінального провадження, які останніми вивчались та аналізувались, після чого їх визнано достатніми для того, щоб зробити відповідні висновки з приводу поставлених на вирішення експертів питань по обставинам справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висновки судово-медичних експертиз є мотивованими, науково обґрунтованими, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, сумнівів не викликають, а тому посилання обвинуваченого є голослівними.

Відповідно до ст.ст.22,26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності вважає їх достатніми для прийняття відповідного рішення по справі.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматись від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Совокупність приведених вище доказів та їх аналіз підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і свідчать про направленість умислу ОСОБА_8 на вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Обговорюючи питання кваліфікації дій обвинуваченого, суд ураховує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека, згідно зі ст. 3 Конституції України, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя.

За ст. 27 Основного Закону України ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Отже, кримінальний закон України захищає життя кожної людини незалежно від її соціального статусу, громадянства, віку, стану здоров`я, суспільно-моральної характеристики та інших ознак.

Замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

З огляду на роз`яснення, наданні в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

Правильна кваліфікація умисного вбивства припускає ретельне розмежування видів умисного вбивства за обтяжуючих обставин, відмежування кваліфікованого вбивства від умисного вбивства без кваліфікуючих ознак та вбивства за пом`якшуючих обставин.

Так, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, передбачена кваліфікація як умисне вбивство з хуліганських мотивів, що передбачає спрямованість умислу винного проти громадського порядку, в ході реалізації якого винний посягає на життя іншої людини. Відсутність особистого мотиву посягання на конкретно визначеного потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганського мотиву, як ознаку кваліфікованого складу злочину за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України від інших злочинів проти особи.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без будь-якої причини чи з використанням малозначного приводу. Не можна кваліфікувати як вчинене з хуліганських мотивів умисне вбивство під час сварки чи бійки, яку розпочав сам потерпілий, а так само з ревнощів, помсти чи з інших мотивів, що виникли на ґрунті особистих стосунків, навіть якщо при цьому було порушено громадський порядок.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 червня 2020 року в справі № 720/990/18.

Так, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Як було встановлено за результатами судового розгляду, конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виник через те, що потерпілий ОСОБА_12 звернувся до обвинуваченого, назвавши його «борода».

З огляду на те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений 05.01.2024 вчинив протиправні дії відносно потерпілого з мотиву явної неповаги до суспільства.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений стверджував, що потерпілий обізвав його «борода», розмовляв з ним зневажливо, що він зрозумів по інтонації потерпілого, погляду зверхньо, посмішці, гордовитому поводженню з ним, чим була зачеплена його чоловіча гідність, він обурився. Також потерпілий сказав йому, що в магазині покупців не б`ють, що він сприйняв як погрозу його побиття, і після закінчення розмови не припинив думати про конфлікт, що стався з ОСОБА_12 , бажав помститися саме потерпілому.

Мотивом для дій обвинуваченого була його образа саме на потерпілого ОСОБА_12 , після конфлікту саме з потерпілим обвинувачений взяв сокиру, ціленаправлено повернувся до магазина, почекав доки інші особи, які не були очевидцями конфлікту з ОСОБА_12 , покинуть магазин, і тоді підійшов до конкретного чоловіка до ОСОБА_12 , з яким мав за якийсь час до цього словесний конфлікт, впевнився стосовно кого він вчиняє злочинні дії, і тримаючи в руках сокиру, завдавав удари сокирою саме потерпілому(конкретній особі, яка його образила, а не випадковій особі), і усвідомлював, що перед ним саме потерпілий, продовжував завдавати йому удари по голові, допоки його дії не були припинені відвідувачами магазину, у зв`язку з чим він втік з місця події, не довівши свій умисел до кінця, що не дає підстав вважати, що обвинувачений керувався саме хуліганським мотивом.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений застосував до потерпілого насильство, яке було зумовлене неприязними стосунками з потерпілим, які виникли внаслідок словесного конфлікту з ним, що, на думку колегії суддів, виключає вчинення протиправних дій обвинуваченим з хуліганських мотивів.

Встановлені судом під час розгляду даної кримінальної справи фактичні обставини, характер дій та поведінка обвинуваченого, сама обстановка вчинення злочину, свідчать про те, що дії обвинуваченого були обумовлені особистими мотивами та спрямовані власне на потерпілого, з яким у нього випадково виник конфлікт.

Щодо доводів обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_12 та необхідності перекваліфікації його дії за ч. 4 ст. 296, ст. 125 КК України, то суд не убачає наявності таких підстав, вважаючи доводи обвинуваченого такими, що спростовуються доказами, які досліджені та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Суд нагадує, що умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення. При прямому умислі особа усвідомлювє суспільно небезпечний характер свого діяння , передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений після розмови з ОСОБА_12 покинув приміщення магазину, пішов взяв сокиру, повернувся з сокирою до магазину, дочекався біля магазину, доки магазин не покине інша особа, яка не була очевидцем конфлікту з ОСОБА_12 , потім зайшов до магазину та почав наносити цією сокирою удари потерпілому ОСОБА_12 .

Суд враховує, що обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину сокиру, тобто знаряддя для рубання і тесанні, що являє собою насаджену на дерев`яний держак залізну лопать з гострим лезом з одного боку та обухом з другого, розумів, що при її застосуванні можна заподіяти смерть людині, усвідомлював небезпечність своїх дій для життя потерпілого, а тому, завдаючи удару сокирою по голові потерпілого, який очевидно не очікував таких дій, обвинувачений, з огляду на особливу вразливу дію застосованого ним знаряддя злочину, з огляду на інтенсивність, локалізацію та кількість ударів, розраховував на можливий наслідок у виді смерті потерпілого, проте свій умисел не довів до кінця, через обставини, які не залежали від його волі. Вчиняв ці дії активно, прицільно, наносив потужні удари у життєво важливий орган - голову. Обвинувачений здійснював ціленаправлені, наполегливі дії, які полягали в нанесенні сокирою ударів потерпілому, у замахуванні сокирою на потерпілого та безперервних спробах нанести нею наступний удар потерпілому, у разі невдалих спроб нанесення удару, внаслідок самозахисту потерпілого, обвинувачений від свого наміру не відмовлявся, продовжував свої спроби нанести удари потерпілому. Заслуговує на увагу і те, що свої протиправні дії обвинувачений не припиняв, незважаючи на активний опір потерпілого, що свідчить про спрямованість його дій саме на досягнення бажаного результату смерті ОСОБА_12 .

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення кримінального правопорушення, наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, дітей не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2020 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу «Синдром залежності від декілька видів наркотиків (опіоїди, психостимулятори, каннабіноїди), проживає за постійним місцем проживання де характеризується негативно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 90 від 12.02.2024, ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, дітей не має, офіційно не працює, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів можливе тільки в умовах реального відбування покарання та призначає йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, суд залишає до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з 30.01.2024.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Підстави для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Витрати на залучення експерта в справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ВІСІМ років.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 30.01.2024 року.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.01.2024, на полімерну пляшку об`ємом 0,5 з написом ситро «Сабек», сокиру довжиною 45 см, руків`я дерев`яне 41 см. металева частина розміром 3х14х2,5 см, лезо довжиною 9,5 см та чек про оплату «Приватбанк» № 4375 від 05.01.2024, на суму 10 гривень, час 18:10.

Речові докази: зразки крові потерпілого ОСОБА_12 , відібрані на марлевий тампон, полімерну пляшку об`ємом 0,5 з написом ситро «Сабек», сокиру довжиною 45 см, руків`я дерев`яне 41 см. металева частина розміром 3х14х2,5 см, лезо довжиною 9,5 см та чек про оплату «Приватбанк» № 4375 від 05.01.2024, на суму 10 гривень, час 18:10, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

-DVD-диск з відео-фіксацією з камер спостереження, розташованих на фасаді магазину «Явір» за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. О.Бричука, буд. 49, який зберігається в паперовому конверті в матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_32

Судді ОСОБА_33

ОСОБА_34