Справа № 758/210/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002499, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002499, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2024 приблизно о 14 годині 02 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Газопровідній зі сторони Великої кільцевої дороги в бік проспекту Європейського Союзу в місті Києві. В цей час, по вказаній ділянці проїзної частини, в попутному для ОСОБА_5 напряму, рухався автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який виконував обгін по смузі зустрічного руху, в той час коли автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 перебував у своїй смузі. ОСОБА_5 перед початком виконання маневру обгону, не переконався в безпеці своїх дій, виїхав на смугу зустрічного руху, де в цей час рухався автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , в результаті чого відбулось зіткнення.

Під час руху ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.1, 14.2 (а) Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виразились в тому, що він рухаючись по вищевказаній проїзній частині, проявив неуважність, не переконався в тому, що жоден з водіїв, які рухаються за ним не розпочали обгону, здійснив виїзд на зустрічну смугу для виконання маневру обгону та створив перешкоду автомобілю «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок чого на зустрічній смузі для обох водіїв відбулось зіткнення автомобілів «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В результаті чого автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини в лісову зону, де відбувся наїзд на дерева.

Місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди - проїжджа частина вулиці Газопровідної, неподалік електроопори міського освітлення № 7, рахуючи від перехрестя вулиць Газопровідної та Великої кільцевої дороги, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи №042-2053-2024 від 23.12.2024, наступні тілесні ушкодження: «закрита травма правого колінного суглобу: перелом латерального (зовнішнього) виростку великогомілкової кістки. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим(ми) предметом(ми), що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, при зіткненні його з перешкодою), за умов зазначених у постанові, за давністю може відповідати вказаному терміну».

26 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Крім того, під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Зокрема, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також, незаконно впливати на потерпілого, свідка, так як підозрюваному відомі місце проживання та анкетні дані вказаних осіб, потерпіла являється дружиною ОСОБА_5 .

Прокурор клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання. При цьому, захисник наголосив на тому, що, в силу вимог ч.2 ст.181 КПК України, до підозрюваного не може бути застосований такий запобіжний захід як домашній ареш, а у застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання немає потреби, оскільки останній справно виконує, покладені на нього, як на підозрюваного, процесуальні обов`язки.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002499, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2024 року.

Процесуальне керівництва досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

26 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України та вказаних у клопотанні долучено рапорт поліцейського інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві від 08.11.2024, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.11.2024, схему ДТП від 08.11.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 11.11.2024, постанову про визнання речовим доказом від 09.11.2024, постанову про визнання речовим доказом від 09.11.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 11.11.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 11.11.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 11.11.2024, протокол огляду відеозапису від 25.11.2024, протокол слідчого експерименту від 23.12.2024, висновок експерта № СЕ-19/111-24/71900-ФП, висновок експерта № СЕ-19/111-24/75114-ІТ, висновок експерта №042-2053-2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.12.2024, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.12.2024, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.12.2024.

Таким чином, із долучених до клопотання та досліджених судом письмових доказів вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що «обґрунтована підозра», відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Зазначена обставина сама по собі не може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає не доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні та свідка, так як потерпіла є дружиною підозрюваного та він з нею разом проживає. Доказів впливу підозрюваного на свідка стороною обвинувачення не надано.

Прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, а також суду не надано доказів на підтвердження того, що підозрюваний може їх вчинити та які би у свою чергу свідчили про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, враховує відомості про особу підозрюваного, який раніше несудимий, одружений, проживає у м. Києві, тимчасово не працює.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення якого санкцією статті не передбачено застосування покарання у вигляді позбавлення волі, тому в силу вимог ч.2 ст.181 КПК України до підозрюваного не може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , прокурором в судовому засіданні не доведено, та не надано суду жодних доказів на підтвердження існування заявлених ризиків та неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст.181 КПК України та недоведеність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для ззадоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного захду у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Керуючись, ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376, 492 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002499, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10