Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/359/25
Номер провадження 1-кс/711/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000487 від 12.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , поданим в рамках кримінального провадження №0000487 від 12.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487 від 12.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 88 від 21.08.2021 підполковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У подальшому, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.09.2024 № 311 підполковника ОСОБА_5 звільнено з посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відставку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Збройні Сили України», особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу та прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

24.02.2022 російська федерація здійснила відкриту агресію проти України, у зв`язку з чим, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває по теперішній час.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють, в тому числі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади. Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог абз. 1, 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку; визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Крім цього, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України

Згідно ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно із абзацом 16 ст. 1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління віднесено і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» (далі Положення) Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пунктом 9 Положення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, проводять агітацію, відбір, вивчення, оформлення документів кандидатів на військову службу за контрактом, у тому числі осіб офіцерського складу, та їх направлення до військових частин, навчальних військових частин (центрів), розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території, ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави, здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час тощо.

Абзацом 8 п. 11 Положення визначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Пунктом 12 Положення визначено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території.

Пунктом 14 Положення визначено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідає за військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; мобілізаційну готовність територіального центру комплектування та соціальної підтримки; забезпечення охорони державної таємниці, іншої інформації з обмеженим доступом, технічного захисту інформації, криптографічного захисту інформації та здійснення контролю за їх станом; підготовку, виховання, військову та трудову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, військової техніки, пального і матеріальних засобів; всебічне забезпечення територіального центру комплектування та соціальної підтримки; організацію роботи та контроль за здійсненням заходів щодо запобігання корупції; проведення роботи із соціального і правового захисту підлеглих військовослужбовців та членів їх сімей, призваних на збори військовозобов`язаних і резервістів, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів та членів їх сімей; організацію роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби із Збройних Сил, та членів їх сімей, які проживають на відповідній території; проведення аналізу стану справ щодо забезпеченості соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби із Збройних Сил, та членів їх сімей та надає на розгляд керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя пропозиції щодо його поліпшення; ефективне та цільове використання майна, закріпленого за територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки; своєчасне та повне виконання завдань, покладених на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки; здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву) та на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до порядку мобілізаційного розгортання, визначеного Міноборони та Генеральним штабом Збройних Сил, а також на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 2 примітки ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Пунктом 1 примітки до статті 364 цього Кодексу передбачено, що службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом

Згідно п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 26.02.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» службовими особами, які займають відповідальне становище, є особи, зазначені в п. 1 примітки до ст. 364, посади яких згідно зі ст. 25 Закону України від «Про державну службу» від 16.12.1993 віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників органів державної влади і управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Відповідно до наказу НАЗК № 249/23 від 06.11.2023 затверджено перелік посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків, так в п. 11 зазначено, що до вказаного переліку відносяться посади керівників, заступників керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя та керівників районних (об`єднаних районних) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 311 від 17.09.2024 ОСОБА_6 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 4.14 положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований в іншому населеному пункті, що забезпечує комплектування особовим складом Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації людських і транспортних ресурсів в особливий період на закріпленій території відповідальності, ведення бази даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, обслуговування та надання сервісних послуг окремим верствам населення. Відділ очолює начальник, який організовує діяльність відділу, як структурного підрозділу територіального центру.

Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 являється службовою особою, яка займає відповідальне становище, оскільки є начальником структурного підрозділу та одиницею органу державної влади в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_5 , будучи звільненим з посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , та будучи обізнаним щодо діяльності районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, маючи досвід та службові зв`язки, що сприяють останньому у безперешкодному спілкуванні з посадовими особами вказаного РТЦК та СП, оскільки у період з 21.08.2021 по 17.09.2024 проходив військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , а до 21.08.2021 на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 , при цьому календарна вислуга років в Збройних Силах України становить понад 36 років, та будучи обізнаним про порядок постановки військовозобов`язаних на військовий облік, отримання військово-облікового документу, призову та можливі шляхи для звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі офіцерів запасу, усупереч положень вищевказаного законодавства, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі Порядок), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом.

Згідно абзацу 3 п. 2 Порядку Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється), в тому числі у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, яка підписується керівником РТЦК та СП.

Відповідно до п. 13 Положення бланк військово-облікового документа у паперовій формі виготовляється самостійно районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх відділами (відповідними органами СБУ, підрозділами розвідувальних органів) згідно з вимогами, зазначеними у додатку 1. Підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, підрозділу розвідувального органу) засвідчується гербовою мастиковою печаткою. Номер військово-облікового документа на бланку і дата його видачі вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день видачі.

Пунктом 14 вказаного Положення передбачено випадки видачі військово-облікового документу, при цьому лише за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням точний час, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, реалізуючи умисел на надання неправомірної вигоди начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , який являється службовою особою, що займає відповідальне становище, за вчинення останнім в інтересах третьої особи, зокрема ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дій, з використанням наданого йому, тобто ОСОБА_6 , службового становища, а саме за виготовлення ОСОБА_7 військово-облікового документу, постановку останнього на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 , з подальшим не вжиттям заходів щодо призову ОСОБА_7 на військову службу під час мобілізації.

02.12.2024 реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та попросив з ним зустрітись найближчим часом. В подальшому, 02.12.2024 приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 поблизу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 наголосив ОСОБА_6 на тому, що він раніше тривалий час займав посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, має велику кількість знайомств у колишньому Тальнівському районі, та схиляв ОСОБА_6 підтримувати з ним позаслужбові стосунки, які зі слів ОСОБА_5 допоможуть покращити майнове становище ОСОБА_6 .

В ході вказаної розмови, ОСОБА_5 вказав, що йому необхідна допомога у вирішенні питання щодо виготовлення для ОСОБА_7 військово-облікових документів та постановки останнього на облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 , з подальшим не вжиттям заходів щодо призову ОСОБА_7 на військову службу під час мобілізації та можливістю отримання ним, тобто ОСОБА_7 , відстрочки від призову на військову службу, після чого ОСОБА_5 дістав з кишені аркуш паперу, на якому написав: «2000$» та запропонував вказану суму ОСОБА_6 за сприяння у вирішенні вказаного питання.

ОСОБА_6 після вказаної зустрічі, зрозумівши, що ОСОБА_5 схиляє його до одержання неправомірної вигоди, звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення та в подальшому почав діяти під контролем правоохоронних органів.

В ході наступної зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка відбулась 25.12.2024, близько 14 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 обговорив з ОСОБА_6 деталі, пов`язані з виготовленням військово-облікових документів для ОСОБА_7 запропонував передати йому грошові кошти, тобто неправомірну вигоду, зручним для ОСОБА_6 способом, зокрема, шляхом особистої передачі та/або залишити на касі в магазині в м. Тальне, нащо ОСОБА_6 повідомив, що він не отримав запитувані на ОСОБА_7 документи за місцем перебування його на військовому обліку з іншого ТЦК та СП з АДРЕСА_3 .

У подальшому, 14.01.2025, близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_6 , згідно попередньої телефонної домовленості, зустрівся з ОСОБА_5 поблизу автовокзалу м. Тальне, що розташований за адресою: Черкаська обл., м. Тальне, вул. Соборна 150. Одразу після цього, ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки BMW X 5, чорного кольору, н.з НОМЕР_1 , іноземної реєстрації, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_6 , та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, надав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , який являється службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 2000 доларів США за вчинення останнім в інтересах третьої особи, зокрема ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дій, з використанням наданого йому, тобто ОСОБА_6 , службового становища, а саме за виготовлення ОСОБА_7 військово-облікового документу, постановку останнього на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 , з подальшим не вжиттям заходів щодо призову ОСОБА_7 на військову службу під час мобілізації.

Одразу після цього, 14.01.2025 о 10 год. 32 хв. ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена.

14.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Згідно ст. 12 КК України злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за його вчинення санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до інформаційних довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстровано наступне нерухоме майно:

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:2167, площею 2 га.

Окрім того, відповідно до реєстраційних карток на транспортні засоби, встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить наступне рухоме майно:

-автомобіль марки AUDI Q5, д.н.з. НОМЕР_3 , 2010 року випуску;

-причіп марки Палич V04214, д.н.з. НОМЕР_4 , 2021 року випуску.

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, та у разі ухвалення судом обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, на даний час виникає необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Таким чином, на переконання органу досудового розслідування, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна під час судового провадження, оскільки санкція статті по якій оголошено підозру ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, необхідно накласти арешт на майно підозрюваного.

На підставі викладеного, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корупційного злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а також враховуючи, що санкція статті, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного, шляхом заборони розпорядження майном та заборони відчуження з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду додаткового покарання, тому за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням та просила накласти арешт на майно належне на праві власності підозрюваному.

При цьому, ініціатор клопотання, посилаючись на ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна та його представника з метою забезпечення арешту майна.

До початку судового засідання слідчий ОСОБА_3 надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд даного клопотання без її участі. Також зазначила, що клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не прибуття в судове засідання слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання власник майна підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не викликалися, оскільки органом досудового розслідування доведена така необхідність для забезпечення накладення арешту на майно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши зміст клопотання, матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000487, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 12.12.2024, - 14.01.2025, близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_6 , згідно попередньої телефонної домовленості, зустрівся з ОСОБА_5 поблизу автовокзалу м. Тальне, що розташований за адресою: Черкаська обл., м. Тальне, вул. Соборна 150. Одразу після цього, ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки BMW X 5, чорного кольору, н.з НОМЕР_1 , іноземної реєстрації, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_6 , та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, надав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , який являється службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 2000 доларів США за вчинення останнім в інтересах третьої особи, зокрема ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дій, з використанням наданого йому, тобто ОСОБА_6 , службового становища, а саме за виготовлення ОСОБА_7 військово-облікового документу, постановку останнього на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 , з подальшим не вжиттям заходів щодо призову ОСОБА_7 на військову службу під час мобілізації.

14.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3 ст. 369 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно інформаційного довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №408063748 від 13.12.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП № НОМЕР_2 , на праві власності належить нерухоме майно, а саме:

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:2167, площею 2 га

Крім того, відповідно до реєстраційних карток транспортних засобів, підозрюваному ОСОБА_5 належать транспортні засоби:

-автомобіль марки AUDI Q5, д.н.з. НОМЕР_3 , 2010 року випуску;

-причіп марки Палич V04214, д.н.з. НОМЕР_4 , 2021 року випуску.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 369 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задоволення шляхом заборони відчуження належного підозрюваному ОСОБА_5 майна, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000487 від 12.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 12.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно, вилучене в ході проведення 14.01.2025 належне на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП № НОМЕР_2 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:2167, площею 2 га.

- автомобіль марки AUDI Q5, д.н.з. НОМЕР_3 , 2010 року випуску;

- причіп марки Палич V04214, д.н.з. НОМЕР_4 , 2021 року випуску.

Заборонити відчужувати вищевказане майно до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1