Провадження №: 1-кп/336/595/2025
УХВАЛА

іменем України

17 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на період розгляду кримінального провадження за № 0000568 від 10 квітня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Зелене Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

встановив:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000568 від 10 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Судовий розгляд не завершено.

Прокурор заявив клопотання про тимчасове залишення обвинуваченого у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на період розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки вироком Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року (справа № 335/4734/18) ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 03 лютого 2025 року.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти задоволення даного клопотання та тимчасового залишення обвинуваченого ОСОБА_3 в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

У кримінальному провадженні ЄУН: 336/6401/24, провадження №: 1-кп/336/595/2025 (ЄРДР за № 0000568 від 10 квітня 2024 року) до обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було продовжено до 20 березня 2025 року включно, без права внесення застави.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року (справа № 335/4734/18) ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Апеляційні скарги прокурора Вознесенської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 задоволено.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_3 скасовано в частині призначення покарання.

Призначено ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В решті вирок суду залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 період знаходження його в місцях попереднього ув`язнення з часу затримання 03.03.2018 року до 05.07.2018 року та з 25.03.2019 року до 05.09.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 03 лютого 2025 року.

ОСОБА_3 на даний час перебуває у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Вирішувати питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні ЄУН: 336/6401/24, провадження №: 1-кп/336/595/2025 (ЄРДР за № 0000568 від 10 квітня 2024 року) не має потреби.

Пунктом 12 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що суд, під час виконання вироків, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

При цьому пунктом 4 частини 2 статті 539 КПК України передбачено що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Із змісту абзацу 7 п. 1 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 14 червня 2019 року № 1769/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 червня 2019 року за № 633/33604, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є ухвала суду про тимчасове залишення засудженого у СІЗО або переведення засудженого з виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії до СІЗО у випадках, передбачених статтею 90 КВК та статтею 537 КПК.

У випадку тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі він є таким, що вже позбавлений свободи на підставі вироку, який набрав законної сили і виконується. У цьому разі змінюється лише режим відбування покарання у зв`язку з необхідністю проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

За таких обставин, вважаю, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та тимчасово залишити обвинуваченого ОСОБА_3 у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до закінчення судового розгляду кримінального провадження ЄУН: 336/6401/24 (ЄРДР за № 0000568 від 10 квітня 2024 року) щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Керуючись ст.ст. 372, 537, 539, 392 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» - задовольнити.

Тимчасово залишити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», у зв`язку з необхідністю судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, ЄУН: 336/6401/24 (ЄРДР за № 0000568 від 10 квітня 2024 року), до закінчення судового розгляду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: