Справа №949/1840/24
Провадження №1-кс/949/541/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 03 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області із клопотанням, у якому просить скасувати арешт з майна, вилученого 03 жовтня 2024 року в ході обшуку в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A30» IMEI НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 ; 5 (п`ять) купюр номіналом 100 доларів США із серійними номерами КС5561880АС3, KF93645579BF6, HB51242349AB2, HB49867472LB2, FG55639331AG7; мобільного телефону марки «Samsung», IMEI НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Iphone», IMEI НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 ; мобільного телефону марки «Iphone», в розрядженому стані; автомобіля марки «Audі A6», з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_7 сірого кольору, який накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду в справі 949/1840/24 (провадження 1-кс/949/447/24) від 07 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні №12G2418111GGGG328 та повернути вказане майно особі в якої було вилучене - ОСОБА_5 та/або уповноваженій ним особі - представнику адвокату ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 03 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В ході проведення обшуку в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено належне заявнику ОСОБА_5 та його неповнолітньому сину ОСОБА_6 вищевказане майно. В подальшому ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року у справі №949/1840/24 на вказане вилучене майно було накладено арешт. Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_5 не є та не може бути підозрюваним у кримінальному провадженні, йому не оголошено підозри та у органу досудового розслідування відсутні будь-які відомості про його причетність до будь-якого із злочинів. Крім того, на даний час відносно вказаного майна проведено більш ніж достатньо слідчих дій, а вказане майно є особистим майном ОСОБА_5 та його неповнолітнього сина ОСОБА_6 , так як останній будучи учнем 11 класу, використовував мобільні телефони в процесі навчання, відтак підстав для подальшого його утримання у органу досудового розслідування немає.

В судовому засіданні представник володільця майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задоволити, із наведених у клопотанні підстав. Додатково вказав, що від моменту накладення арешту на майно - 07 жовтня 2024 року до моменту розгляду вказаного клопотання про скасування арешту на майно, пройшов тривалий період часу, за який проведено необхідні слідчі дії, а тому доцільність подальшого утримання арештованого майна відпала. Також вказав, що арешт автомобіля марки «Audі A6» взагалі не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження, що порушує право власності на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні частково заперечив проти задоволення клопотання, оскільки просив відмовити у скасуванні арешту на 5 (п`ять) купюр номіналом 100 доларів США та не заперечував проти скасування арешту на інше зазначене в клопотанні майно.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , прокурора та вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, приходить до висновку, що таке слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділенні поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 03 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2024 року накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A30» IMEI НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 , який упакований в спеціальний пакет НПУ WAR0031591 та переданий на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а; 5 (п`ять) купюр номіналом 100 доларів США із серійними номерами КС5561880АС3, KF93645579BF6, HB51242349AB2, HB49867472LB2, FG55639331AG7, які упаковані в спеціальний пакет НПУ WAR0031585 та передані на відповідальне зберігання в сховище АТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Рівне, вул. Грушевського, 42А; мобільний телефон марки «Samsung», IMEI НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , який упаковано в спеціальний пакет НПУ ЕХР0134427 та переданий на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а; мобільний телефон марки «Iphone», IMEI НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , який упаковано в спеціальний пакет НПУ KIV1143935 та переданий на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а; мобільний телефон марки «Iphone», в розрядженому стані, який упаковано в спеціальний пакет НПУ WAR1142010 та переданий на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Дубровиця, вул. Воробинська, 25а; автомобіль марки «Audі A6», з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_7 сірого кольору, який опечатано бирками з роз`ясненнями та печатками ВП №1 «Для пакетів №206» та доставлений в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Дубровиця, вул. Юрія Колесника, 88ж; квадроцикл «Honda» червоного кольору, який опечатаний бирками з роз`ясненнями та печатками ВП №1 «Для пакетів №206» та доставлений в складське приміщення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Дубровиця, вул. Юрія Колесника, 88ж (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту зазначеної вище ухвали, необхідністю для накладення арешту на майно, слугувала достатність підстав вважати, що вилучені в ході огляду мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A30» IMEI НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 та мобільні телефони марки «Samsung», IMEI НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , «Iphone» та «Iphone», IMEI НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 використовувалися, як спосіб спілкування та отримання карт із маршрутом руху, задля перетину державного кордону та комунікацією між організатором та особою, яка мала намір це зробити. На автомобілі марки «Audі A6», з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_7 сірого кольору та квадроциклі марки «Honda» без номерного знаку червоного кольору, було здійснено доставку людей на місце, де планувався перетин державного кордону до іншої держави. Грошові кошти є предметом даного правопорушення, якими ймовірно розраховувались в якості плати, за доставку до місця переправлення та надання маршруту руху. Тому вилучене майно, яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України є доказом та може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, які в майбутньому можуть бути використані для доведення вини осіб, які організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб, а тому з метою збереження речових доказів, було накладено арешт.

Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії». Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Водночас, у справах «Бакланов проти росії», «Фрізен проти росії», ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174цього Кодексу.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Беручи до уваги заявлену в судовому засіданні позицію прокурора, який не заперечував проти часткового скасування арешту на майно та враховуючи, що подальша потреба у арешті мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A30» IMEI НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 ; мобільного телефону марки «Samsung», IMEI НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Iphone», IMEI НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 ; мобільного телефону марки «Iphone», в розрядженому стані та автомобілі марки «Audі A6», з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_7 сірого кольору відпала, а подальший арешт за відсутності передбачених для цього підстав, може порушити право власника на вільне використання своєї власності, слідчий суддя приходить висновку про часткове задоволення клопотання та скасування арешту на зазначене вище майно та поверненні його власнику для подальшого відповідального зберігання у такому ж стані до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні та зі скасуванням заборони на користування цим майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Що стосуються накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти, слідчий суддя приймає до уваги, що необхідністю для накладення на них арешту, слугувала достатність підстав вважати, що вказані грошові кошти є предметом даного правопорушення, досудове розслідування, по якому на даний час не завершено, а тому у органу досудового розслідування існує необхідність у збереженні накладеного арешту на вилучені грошові кошти, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, наразі не відпала потреба в арешті такого майна, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Також слідчий суддя звертає увагу заявника, що спосіб арешту визначений до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, а питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що передбачено п. 9 ст. 100 КПК України.

Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд вирішує питання в межах поданого клопотання.

При цьому, обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для здійснення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 03 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - задоволити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду в справі 949/1840/24 (провадження 1-кс/949/447/24) від 07 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні №0000328 від 03 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, на вилучене 03 жовтня 2024 року в ході обшуку в будинковолодінні майно за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони його користуванням, а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A30» IMEI НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Iphone», IMEI НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки «Iphone», в розрядженому стані;

- автомобіль марки «Audі A6», з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_7 сірого кольору.

Зобов`язати старшу слідчу СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000328 від 03 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, повернути вказане майно особі, в якої його було вилучене - ОСОБА_5 та/або уповноваженій ним особі - представнику адвокату ОСОБА_4 для подальшого відповідального зберігання у такому ж стані до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Повний текст ухвали складено о год. 15-00 год. 10 грудня 2024 року.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1