Справа № 201/894/25
Провадження 1-кс/201/370/2025
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2025 року

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання слідчого 3-го відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 04.04.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч.3 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу 3-го відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях знаходиться кримінальне провадження за № 0000267 від 04.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч.3 ст.436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Старобільська Луганської області, усвідомлюючи, що держава, громадянином якої він є, зазнає посягання на свій суверенітет та недоторканість з боку РФ, в умовах, коли територія Луганської області, на якій він перебуває, є незаконно захопленою Збройними силами РФ та контрольованими ними незаконними збройними формуваннями т.зв. «ЛНР», скориставшись цією ситуацією на власну користь, у період з 23.03.2022 до 28.03.2022, більш точної дати та часу за об`єктивних причин встановити не надалося можливим, маючи на меті підтримку та виправдування незаконних дій держави-агресора, її окупаційної адміністрації, надання начебто законного вигляду незаконним діям держави-окупанта та її окупаційної адміністрації, розуміючи, що його діяльність фіксується представниками проросійських засобів масової інформації та що в подальшому вказані матеріали будуть розміщені на різних інформаційних ресурсах, надав інтерв`ю, яке 28.03.2022 року оприлюднено у відкритому доступі в мережі Інтернет під назвою: «Працівник спецпідрозділу української поліції розповів про свавілля націоналістів» (мовою оригіналу: «Сотрудник спецподразделения украинской полиции рассказал о беспределе националистов»), зокрема, на інтернет-сайті «Інформаційного агентства новини Челябінської області» (мовою оригіналу: «Информационное агентство Новости Челябинской области»), за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 а також на інтернет-сайті під назвою: «URALPRESS», за посиланням: https://uralpress.ru/news/federaciya/sotrudnik-specpodrazdeleniya-ukrainskoy-policii-rasskazal-o-bespredele-nacionalistov.

В своєму виступі ОСОБА_6 через засоби масової інформації висловив твердження про певні протизаконні дії, які, на його переконання, вчинили українські військовослужбовці, а саме: здійснювали обстріли міст Лисичанська та Сєвєродонецька Луганської області, зокрема влучали в житлові будинки, внаслідок чого мирні, цивільні жителі мусили рятуватися, переховуючись в необлаштованих підвалах; здійснювали обстріли гуманітарних колон та коридорів, перешкоджаючи таким чином евакуації цивільних жителів; дислокувалися в житлових кварталах і розміщували там військову техніку (очевидно, намагаючись таким чином запобігти ударам у відповідь, використавши цивільних жителів як «живий щит»).

Такі твердження є виправдовуванням, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України шляхом повторення типового наративу російської пропаганди про те, що українські військовослужбовці вчиняють військові злочини, зокрема обстрілюють житлові будинки, гуманітарні коридори, внаслідок чого страждають мирні жителі, порятунок та захист яких є однією з псевдоіделогічних цілей повномасштабного вторгнення РФ до України.

Разом з цим, в своєму інтерв`ю ОСОБА_6 висловив твердження, що у містах, де «господарюють націоналісти», відбувається гуманітарна катастрофа, твердження про існування в Україні так званих «агресивних» націоналістів (яких російська пропаганда ототожнює з «нацистами» та «фашистами»), які вчиняють злочини, знущаються над цивільними, а отже боротьба проти них спрямована на благо України та її порятунок, відповідно для РФ становить «благородну місію» зі «знищення зла» та «захисту» народу України від жорстоких «націоналістів», що є виправдовуванням, визнанням правомірною збройної агресії РФ проти України.

Отже, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у виправдовуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Також встановлено, що в своєму інтерв`ю ОСОБА_6 через засоби масової інформації висловив інформацію щодо подій, що відбувалися на території міста Лисичанська Луганської області України, наступного змісту: «…я проходив службу у патрульній поліції України Луганської області у роті тактико-оперативного реагування. З початком бойових дій у місті Лисичанську з боку Збройних сил України, які формувалися за містом ОСОБА_7 , почали проводитись обстріли по місту. ... Моніторивши інтернет, натрапив на інформацію, що є перевізники, які вивозять людей, у яких немає автомобілів - за гроші, а люди, які мають машини, можуть виїхати у складі їхньої колони... на безпечну територію «ЛНР». ...» (мовою оригіналу: «... Я проходил службу в патрульной полиции Украины Луганской области в роте тактико-оперативного реагирования. С началам боевых действий в городе Лисичанске со стороны Вооруженных сил Украины, которые формировались за городом Лисичанском, начали производиться обстрелы по городу. ... Мониторя интернет, наткнулся на информацию, что есть перевозчики, которые вывозят людей у которых нет автомобилей - за деньги, а люди которые имеют машины, могут выехать в составе их ней колоны... на безопасную территорию «ЛНР». ...»).

Висловлюючись щодо цих подій, ОСОБА_6 вживає абревіатуру «ЛНР» на позначення окупованої території Луганської області України, що також вживається представниками російського суспільства на позначення Луганської області, тобто повторює російські наративи, а саме поширює інформацію щодо певних подій, що викладається таким же чином, що й представниками російського суспільства. Такий притаманний їм виклад певних подій відображає їх думки та погляди, а цитуючи їх, ОСОБА_6 поділяє ці думки та погляди, що є лінгвістичною ознакою вираження їх підтримки. При цьому наявність у його тексті смислових компонентів, що за своєю семантикою вказують на вищеперелічені явища, є лінгвістичними ознаками вираження підтримки держави-агресора.

За таких обставин ОСОБА_6 , діючи зі своїх особистих мотивів та бажання здійснювати підтримку незаконних дій держави-агресора, її окупаційних адміністрацій на території Луганської області, надавши вищевказане інтерв`ю, вчинив здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради.

Отже, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

За сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у виправдуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території, яка віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Під час досудового розслідування встановлені та зібрані достатні докази вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває саме на тимчасово окупованій території Луганської області.

Так, факт перебування підозрюваної ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта № 54/15/6 370 від 13.05.2024; протоколом огляду від 23.10.2023; протоколом огляду від 11.09.2024; висновком експерта № СЕ-19/104-24/47137-ЛД від 22.11.2024; іншими доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням міст Лисичанська та Старобільська Луганської області, проведенням на їх території бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 247 (7907), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 06.12.2024 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_6 , на 10.12.2024 о 10:00, на 11.12.2024 о 10:00, на 12.12.2024 о 10:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000267 від 04.04.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України, допиту як підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

13.12.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 40, 42, 111, 133, 135, 137, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» від 13.12.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Одночасно з повідомленням ОСОБА_6 , про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» від 13.12.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, за місцем тимчасової дислокації за адресою: пл. Шевченка, буд. 7, м. Дніпро о 10 годині 00 хвилин на 17,18,19 грудня 2024 року для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_6 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Постановою слідчого від 20.12.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

22 січня 2025 року слідчим 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за погодженням з прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000267 від 04.04.2022, та встановивши наявність достатніх доказів для зміни раніше повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, відповідно до ст.ст. 36, 40, 42, 111, 133, 135, 137, 276-278, 279, 480, 481 КПК України (опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» від 22.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Одночасно з повідомленням ОСОБА_6 , про зміну раніше повідомленої підозри в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» від 22.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, за місцем тимчасової дислокації за адресою: пл. Шевченка, буд. 7, м. Дніпро для вручення йому письмового повідомлення зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дату та час ОСОБА_6 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відтак ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у виправдуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила ухвалити рішення, яким надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання через його передчасність.

Вислухавши думку прокурора, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваної, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 54/15/6 370 від 13.05.2024;

- протоколом огляду від 23.10.2023;

- протоколом огляду від 11.09.2024;

- висновком експерта № СЕ-19/104-24/47137-ЛД від 22.11.2024, іншими матеріалами досудового розслідування в загальній сукупності (а.м. 14-110).

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у виправдуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбачених статтями 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваної, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій у спосіб, передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та перебуває на тимчасово окупованій території, необхідно вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваної підтверджуються опублікованими повістками про виклик в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрюваний належним чином викликалася для вручення повідомлення про підозру та проведення слідчих і процесуальних дій у спосіб передбачений законом, а саме, через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`являвся у призначений час та не повідомив про причини неприбуття.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_6 проживає та перебуває на території, яка на цей час непідконтрольна владі України, оскільки тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями, є підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15 квітня 2014 року № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Відповідно до Розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 (із змінами станом на 04.09.2024) вся територія Лисичанської та Старобільської міських територіальних громад Луганської області, включаючи м. Лисичанськ та м. Старобільськ, віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Дата початку окупації м. Старобільська 01.03.2022, а м. Лисичанська 03.07.2022.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України).

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у виправдуванні, визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч.3 ст.436-2 КК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7,139, 2971-2975, 309, 372, 376, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000267, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч.3 ст.436-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1