1-в/205/748/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_5

в режимі відеоконференції:

представника установи

виконання покарання ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника ДУ «ДВК (№89) про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2016, умовно-достроково.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 з 29.09.2015 відбуває покарання у ДУ «ДВК (№89)», приймає участь в роботі з благоустрою, до праці ставиться добре, за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушував, у зв`язку з чим дисциплінарні стягнення в установі до нього не застосовувались, має 13 заохочень правами начальника установи, що вказує на те, що він довів своє виправлення. За весь час відбування покарання засуджений має 13 заохочень та 5 стягнень.

Представник установи виконання та засуджений ОСОБА_4 підтримали заявлене подання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, вважав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши заявлене подання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 доходить наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 115, ч. 1, 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією майна.

За час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», засуджений ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, не допускав порушення режиму утримання, у зв`язку з чим до нього дисциплінарні стягнення не застосовувались, не працевлаштований, однак виконує роботи з благоустрою установи, до праці ставиться добре, має 7 заохочень правами начальника установи. За весь час відбування покарання має 13 заохочень та 5 дисциплінарних стягнень, останнє з яких було застосоване в 2019 році.

Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» та «Правова освіта», бере участь у роботі самодіяльної організації «санітарно-побутові секції відділень СПС», виявляє соціально-корисну активність.

Відповідно до ст. 6 Кримінального виконавчого кодексу України (далі КВК), виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У даному випадку, суд вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого вже відбулись, про що свідчить його поведінка за весь період відбування покарання, а мета призначеного покарання вже виконана, у зв`язку з чим до засудженого можливо застосувати положення ст. 81 КК та звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання допускав порушення режиму утримання, однак останнє з них було допущено ще 2019 році, тобто більше ніж за 5 років до дня розгляду подання про його умовно-дострокове звільнення та протягом цього часу, своєю поведінкою та ставленням до праці поступово доводив своє виправлення і на даний час, суд вважає, довів його. Крім того, суд враховує й ту обставину, що з усього строку відбування покарання, яке складає 11 років, невідбута частина покарання є незначною та становить менше року.

Керуючись ст. 81 КК, ст. 537, 539 КПК, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 81 КК задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного йому вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 27 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1