Справа №944/1700/20
Провадження №1-кп/944/240/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові в режимі відеоконференції кримінальне провадження відомості щодо якого 30 жовтня 2019року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000993 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мостиськ Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 жовтня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 слідуючи через державний кордон України зі сторони Республіки Польща Міжнародний прибув в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краковець-Корчова».

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 об 08 год. 18 хв. 30.10.2019 після завершення проходження митного та прикордонного контролю керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 слідуючи в напрямку "в`їзд в Україну", що по вул. Михайла Вербицького в смт.Краковець Яворівського району Львівської області де виконав повну зупинку на штучній дорожній нерівності неподалік воріт при виїзді з пункту пропуску. В цей час до переднього водійського вікна його автомобіля підбіг співробітник УСБУ у Львівській області ОСОБА_6 , який представився обвинуваченому, пред`явив своє службове посвідчення у розгорнутому вигляді та висловив вимогу зупинити свій транспортний засіб для подальшої перевірки.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи за кермом автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , є працівником УСБУ, та наділений правом в межах своєї компетенції пред`являти вимоги, обов`язкові до виконання фізичним особам, маючи умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, проігнорував законну вимогу потерпілого ОСОБА_6 який в цей час виконував свої службові обов`язки,як працівник правоохоронного органу, зупинити автомобіль,та здійснив умисний наїзд вищевказаним автомобілем на ОСОБА_6 , в результаті чого, останній опинився на капоті його автомобіля.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 зробивши кілька маневрів автомобілем вправо та вліво скинув ОСОБА_6 з капоту та швидко рушив в сторону м.Яворів. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою крововиливу м`яких тканин правої кисті. Забій, розтягнення зв`язок лівого кульшового суглобу. Струс головного мозку, забій 4-го пальця правої кисті та лівого стегна, 2 підшкірні крововиливи в ділянці 4-го та 5-го пальців правої кисті, які відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як вчинення умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання, у якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49КК України та закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання, подане обвинуваченим, просить таке задовольнити, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49КК України та закрити кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, суд прийшов до наступного.

Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Санкцією ч.2 ст.345 КК України передбачено покарання у виді карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України відносяться до нетяжкого злочину.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України 30 жовтня 2019 року, строк давності п`ять років закінчився 30 жовтня 2024року. Обвинувачений від досудового розслідування не ухилявся, та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

З п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 ККУкраїни, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст.288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у

ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.

Перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши заявлену згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , та беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином, суд, приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, оскільки, з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345КК України, за події, які мали місце 30 жовтня 2019, у даному кримінальному провадженні, минуло п`ять років, а кримінальне провадження слід закрити.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості щодо якого 30 жовтня 2019року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000993 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України - закрити.

Речові докази у справі, а саме: відеофайли з камер відео-спостереження, які містяться на 1 DVD-R диску об`ємом по 4,7 Gb за назвами: «XVR_chl6_MAIN_1800_ 1959», які відповідно до постанови слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 15.11.2019року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000993 від 30 жовтня 2019року, після набрання вироком законної сили- залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чоловічу куртку торгової марки «Hugo BOSS» чорного кольору, яка відповідно до постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 30.10.2019року, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області за адресою: м.Яворів вул. І.Франка, 16 Львівської області, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_6 ;

-медичну карту №449 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , надану експерту - повернути у військово-медичне управління Служби Безпеки України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1