Справа № 524/3194/24
Провадження № 1-кп/524/188/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000050, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Корчине, Миколаївського району, Миколаївської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, інвалід 2 групи, одруженої, на утриманні має неповнолітню диньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

29.04.2021 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.,

28.03.2023 року Крюківським районним судом м.Кременчука за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, 26.06.2024 року вирок змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду в частині призначення покарання, в зв`язку з чим ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34 000 грн);

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2024 близько 15:00 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «ILONA» по вул. Троїцькій, б. 61/52 м.Кременчука, на одній з лавок помітила чоловічу сумку в одному з відділень якої знаходилась банківська карта банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на викрадення чужого майна, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою, здійснила крадіжку банківської картки АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_7 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворюють собою офіційний документ, який дає право знімати кошти, тим самим незаконно заволоділа документом.

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 зникла, викраденою картою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 447321 розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що скоїла його так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без його участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачена ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_5 доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 357 КК України, як умисні дії, що виразились у викраденні офіційного документу.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальним проступком; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_5 відповідно до інформаційної довідки раніше судима, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, є інвалідом 2 групи.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді штрафу, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для її виправлення.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.03.2023 року, який 26.06.2024 року змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду в частині призначення покарання, в зв`язку з чим ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34 000 грн), тому суд до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком на підставі ст. 71 КК України.

Крім того, прокурором в дебатах висловлено клопотання, що у випадку присудження ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу просить суд встановити їй розстрочку у його виплаті, враховуючи скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно з ч. 2 ст. 26 КВК України, у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Враховуючи майновий стан обвинуваченої суд вважає за можливе встановити ОСОБА_5 розстрочку виплати штрафу на 12 місяців.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.03.2023, який 26.06.2024 року змінений ухвалою Полтавського апеляційного суду та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді штрафу розміром дві тисячі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34170,00 грн.

Встановити ОСОБА_5 , розстрочку виплати призначеного штрафу, в розмірі дві тисячі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34170,00 грн., певними частинами на 12 (дванадцять) місяців, зобов`язавши сплачувати рівними частинами по 2847 (дві тисячі вісімсот сорок сім) гривень 50 копійок щомісячно, до останнього календарного дня місяця включно.

Речові докази банківську карту банку «Райффайзен-банк» № НОМЕР_1 залишити на зберіганні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_8