Справа № 373/2401/24
Номер провадження 1-кп/373/244/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

25 грудня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, ЄРДР №0003602 від 23.10.2024, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Волгоград РФ, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України,

установив:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні прекурсору з метою його використання для виготовлення психотропної речовини у особливо великих розмірах, що кваліфіковано за ч.3 ст. 311 ККУ та відноситься до категорії тяжких злочинів, та у незаконному виготовленні та зберіганні психотропної речовини у особливо великих розмірах з метою збуту, що кваліфіковано за ч.3 ст. 307 ККУ та є особливо тяжким злочином.

06.06.2024 ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України та з того часу утримується під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва та на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.11.2024, постановленої в підготовчому судовому засіданні одразу після надходження обвинувального акта до суду.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що термін тримання обвинуваченого під вартою на підставі ухвали суду від 01.11.2024, спливає 29.12.2024, а тому є потреба продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки судовий розгляд тільки но розпочато. Прокурор вказав на обґрунтованість підозри, оскільки мало місце вилучення прекурсорів, психотропної речовини та засоби для їх виготовлення безпосередньо у ОСОБА_4 під час санкціонованих обшуків за місцем його проживання. Всі ризики, передбачені пунктами 1, 4 та 5 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею на досудовому розслідуванні та судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати, а саме: існує ризик неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливого перешкоджання ним здійсненню правосуддя, у спосіб: переховування від суду з огляду на суворість покарання, яке йому об`єктивно загрожує та того, що він ретельно приховував свою злочинну діяльність (п.1 ст. 177 КПК); ризик перешкоджання органу досудового розслідування встановленню інших можливих співучасників ОСОБА_4 , оскільки його злочинна діяльність є лише складовою частиною добре налагодженої мережі виготовлення та збуту психотропних речовин, до чого можуть бути причетні інші особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (п. 4 ч.1 ст. 177 КПК); ризик продовження вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, в тому числі у спосіб співучасті, з метою отримання прибутку від злочинної діяльності для забезпечення своїх матеріальних потреб, як це він робив раніше до його затримання, оскільки офіційних доходів він не має і не мав (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. пояснивши, що обвинувачений зі слідством не співпрацював, ретельно приховував свою злочинну діяльність та можливих спільників. Орган досудового розслідування, у свою чергу має достатні підстави вважати, що викрито лише частину злочинної схеми по зберіганню виготовленню і збуту психотропних речовин та прекурсорів.

Обвинувачений та його захисник не висловили обґрунтованих заперечень щодо підозри та висунутого обвинувачення, обмежившись тим, що обвинувачений не визнає суб`єктивної складової інкримінованого йому злочину мети збуту. Заперечили проти задоволення клопотання прокурора також і у зв`язку із недоведеністю заявлених ризиків та просили обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт). Захисник пояснив, що лінія захисту вже вибудована, обвинувачений більш як півроку перебуває під вартою і за цей час усвідомив свою протиправну поведінку, разом із захисниками вибудував лінію захисту в частині пред`явленого обвинувачення. Він має стійкі сімейні зв`язки, які не збирається розривати, за станом здоров`я обмежений у фізичних навантаженнях та рухах. А отже відсутній ризик того, що він буде переховуватись від суду. Серйозність висунутого обвинувачення не дозволить ОСОБА_4 ускладнити своє становище тим, що він продовжить протиправну діяльність у сфері обігу психотропних речовин та прекурсорів.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зв змістом частини 3 статті 176 КПК України для задоволення судом клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор зобов`язаний довести обставини, які, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 злочинів дозволяють застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри встановлена слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не оскаржена стороною захисту на досудовому розслідуванні та додатково підтверджується змістом обвинувального акта та реєстром матеріалів досудового розслідування, де відображено значна кількість слідчих (розшукових) дій та прийнятих процесуальних рішень слідчим та прокурором у кримінальному провадженні.

На виконання ст. 178 КПК України судом встановлено, що у обвинуваченого наявні такі соціальні зв`язки, як: тривале перебування (з 21.06.2006) в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та наявність у них неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зі слів обвинуваченого, проживає окремо у м. Києві. Водночас, обвинувачений підтвердив, що ніде офіційно не працював до затримання, за місцем реєстраціє у м. Києві не проживає та вже як два роки проживає з дружиною по АДРЕСА_2 , де вони купили будинок. Вказане у своїй сукупності не дає суду достатніх підстав вважати соціальні (сімейні) зв`язки обвинуваченого на стільки міцними, що усували б ризики, визначені у ст. 177 КПК України.

Крім цього, суд не володіє відомостями, що обвинувачений, за своїм віком і станом здоров`я має специфічні особливості, які б унеможливлювали тримання його під вартою. Надані захисником діагностичне дослідження МРТ хребта від 04.08.2023 та протокол УЗД серця від 04.08.2023 не є клінічним діагнозом, а лише побічно вказують на певні проблеми зі здоров`ям обвинуваченого, які були виявлені раніше, за десять місяців до його затримання у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів в сфері обігу психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (ч.3 ст. 311 та ч.3 ст. 307 КК України), об`єктом посягання яких є здоров`я населення. А тому у випадку доведення винуватості йому об`єктивно загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що породжує ризик переховування обвинуваченого від суду задля уникнення покарання, що об`єктивно загрожує обвинуваченому (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

При цьому, суд звертає увагу, що з моменту повідомлення особі про підозру (з 06.06.2024) та до цього часу ОСОБА_4 утримується під вартою, що усуває можливість втечі його від органу досудового розслідування та/або суду, а отже таких ризик продовжує існувати.

Викладені в обвинувальному акті обставини, умови та мета вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за виділеними матеріалами кримінального провадження щодо невстановлених осіб (в межах зібраної доказової бази), дозволяє прокурору припустити, що обвинувачений може мати спільників та, перебуваючи на волі може вдатись до приховування речових доказів у іншому (виділеному) кримінальному провадженні, а також, що він може з допомогою спільників продовжити відповідну злочинну діяльність з метою отримання прибутку.

Однак, таке припущення не береться судом до уваги, оскільки не підтверджується жодним документом та, крім цього, не може бути підставою для тримання обвинуваченого під вартою з метою забезпечення іншого кримінального провадження, так як заходи забезпечення кримінального провадження вживаються судом виключно стосовно того провадження, яке перебуває на розгляді суду. А тому відповідні аргументи прокурора суд відхиляє.

Таким чином, прокурором доведено та судом встановлено наявність усіх обставин, передбачених частиною 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує вагомий ризик, передбачений п.1 ч.1 статті 177 цього Кодексу (переховування обвинуваченого від суду), що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, для досягнення цілей та завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, для забезпечення дієвості цього провадження під час судового розгляду, суд вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За встановлених в суді обставин тримання особи під вартою, яка обґрунтовано підозрюється/обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, відповідатиме суспільному інтересу та завданням правосуддя, що превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Отже, продовження тримання обвинуваченого під вартою у даній справі є виправданим втручанням у права та свободи особи.

Запобіжний захід обвинуваченому суд застосовує без визначення розміру застави, у відповідності до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193-196, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, запобіжного заходу у виді тримання його під вартою строком на шістдесят днів.

Строк дії ухвали - з моменту її винесення до 22.02.2025 включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Копію ухвали після проголошення вручити усім учасникам судового розгляду та негайно направити її за місцем попереднього ув`язнення ОСОБА_4 - Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Суддя ОСОБА_1