Справа № 206/1493/25
Провадження № 1-кс/206/422/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження № 0003011 від 29.12.2014 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська, Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в участі в діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по матеріалам досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 29.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003011 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у квітні 2014 року на території Луганської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було створене не передбачене законами України воєнізоване та збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

У період з квітня по липень 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити було неможливо), в структурний підрозділ збройного формування не передбаченого законами України, діючого на території міста Лисичанська Луганської області, на добровільній основі ввійшов ОСОБА_6 , який мав умисел брати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього.

ОСОБА_6 , діючи у складі збройного формування, керуючись прямим умислом, здійснював несення служби на території Лисичанського склозаводу «Пролетарій», (виробництво № 2), за адресою: АДРЕСА_2 , де входив в групу швидкого реагування.

02 серпня 2014 року за вищевказаним фактом розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001838, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

29 грудня 2014 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України надіслано останньому поштою.

29 грудня 2014 року прокурором міста Лисичанська була винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_6 в окреме кримінальне провадження, яке було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003011.

31 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

31 грудня 2014 року слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

У подальшому, а саме: 22.11.2016, 08.12.2017, 27.07.2018, 04.02.2019, 08.08.2019, 13.03.2020, 08.06.2021 та 17.01.2022 слідчим суддею Лисичанського міського суду Луганської області надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24 березня 2025 року слідчим, на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України, досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

24 березня 2025 року слідчим подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська в клопотанні відмовлено.

24 березня 2025 року слідчим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

03 квітня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 260 КК України опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України.

07 квітня 2025 року слідчим, на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України, досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , який у своїх показах повідомив, що в будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_6 , який є його сусідом, на початку червня 2014 року свідок бачив, як ОСОБА_6 приїздив до себе додому та був одягнутий у камуфльований одяг, мав при собі вогнепальну зброю, тобто останній був причетний до діяльності не передбаченого законом збройного формування;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який у своїх показах повідомив, що в будинку АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_6 , який брав участь в діяльності не передбаченого законом збройного формування, носив камуфльований одяг та мав при собі зброю, в кінці червня - на початку липня 2014 року ОСОБА_6 виїхав з міста Лисичанська та більше не повертався, його місцезнаходження свідку невідоме;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який у своїх показах повідомив, що в нього є знайомий - ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_1 , який у квітні-травні 2014 року вступив до лав не передбаченого законом збройного формування, носив камуфльований одяг та мав при собі вогнепальну зброю, приблизно в липні 2014 року ОСОБА_6 виїхав з міста Лисичанська та більше не повертався;

-протоколом огляду предмета від 29 грудня 2014 року, яким встановлено 4 цифрові фотографії, на яких зображено ОСОБА_6 із вогнепальною зброєю в руках та з символікою т.зв. «ЛНР»;

-повідомленням від УСБУ в Черкаській області щодо виявлених ознак кримінального правопорушення, рапортом співробітника зазначеного органу щодо причетності ОСОБА_6 до діяльності не передбаченого законом збройного формування та актом огляду від 11 квітня 2016 року, яким встановлено персональні сторінки ОСОБА_6 у соціальних мережах, на яких він зображений у камуфльованому одязі, з вогнепальною зброєю в руках, з символікою т.зв. «ЛНР», із розпізнавальними знаками не передбаченого законом збройного формування, а також дописи в підтримку не передбачених законом збройних формувань та країни-агресора.

Таким чином на думку слідчого ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий зазначив: про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_6 неодружений, постійного місця роботи не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено;

про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_6 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбачених законом збройних формувань, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності;

про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України, де має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити вчинене ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України. Також про наявність даного ризику свідчить тривалість вже вчиненого ним кримінального правопорушення, адже не передбачене законом збройне формування продовжує свою діяльність на території України і дотепер.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Більше того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_6 державного кордону України не виявлено.

Відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_6 , як одержувач пенсії на обліку не перебуває, пільгами/субсидіями не користується, як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання або особа, яка має право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, не перебуває, страхові виплати не отримує.

Відповідно до даних Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_6 на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебуває.

Відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті ОСОБА_6 на території України не реєструвався.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , на теперішній час місцезнаходження останнього на території, підконтрольній державній владі України, не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території України не має, нові реєстрації, в наявних у органах Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004:

-місто Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, в якому проживав та зареєстрований ОСОБА_6 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 03.07.2022.

Також слідчий зазначив, що майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими російською федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

-стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

-при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

На територію Луганської області розповсюджується юрисдикція Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке функціонує на території Луганської області та було розташоване за адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Д. Сірика, 1.

У зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки на території Луганської області в період 2022 року, пов`язаної з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, виникненням загрози військового оточення працівників поліції області, з метою захисту життя і здоров`я працівників поліції та членів їх сімей, підрозділи ГУНП в Луганській області евакуювані в безпечний район до м. Дніпра.

Відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області№ 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023, у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, а в свою чергу органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції, відповідно до вимог чинного законодавства України, за адресою: вул. Гайова (Рощинська), буд. 78, м. Дніпро.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити на підставах викладених в ньому.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 29 грудня 2014 року вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

З матеріалів клопотання вбачається, що на даний час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім цього, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

На даний час, підозрюваний знаходиться на непідконтрольній державній владі України території. Вказаний факт свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, зважаючи на той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на непідконтрольній державній владі України території, у його діях наявний ризик, передбачений п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правпорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та обрати стосовно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 111, 131-132, 135, 176-178, 183-184, 193-194, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження № 0003011 від 29.12.2014року відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положенням ч.6 ст. 193 КПК України зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального првадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 про застосування обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1