Справа № 333/7195/24
Провадження № 1-кп/333/391/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю:головуючого - судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000017 від 30.01.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому у ході слідства місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, під приводом продажу завідомо неіснуючого товару: парафіну для окопних свічок, за допомогою розміщення оголошення на сайті «ОЛХ», де в ході переписки у месенджері «Вайбер» з номером НОМЕР_1 вказав потерпілому ОСОБА_6 перевести на банківську карту «Львів банку» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 600 гривень, як передплату за замовлений товар. Після здійснення трансакції 11 годині 56 хвилини 12.12.2023 ОСОБА_4 отримав доступ до грошових коштів та розпорядився ними на власний розсуд, товар не відправив, чим спричинив своїми умисними діями, потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Крім того, ОСОБА_4 12.01.2024, знаходячись у невстановленому у ході слідства місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, під приводом продажу завідомо неіснуючого товару: парафіну, за допомогою розміщення оголошення на сайті «ОЛХ», де в ході переписки у виді смс-повідомлень з номером НОМЕР_3 вказав потерпілій ОСОБА_7 перевести на розрахунковий рахунок банку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_4 на ім`я ФОП ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1425 гривень, як оплату за замовлений товар. Після здійснення трансакції 13 годині 53 хвилин 12.01.2024 ОСОБА_4 отримав доступ до грошових коштів та розпорядився ними на власний розсуд, товар не відправив, чим спричинив своїми умисними діями, потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 приблизно 09 годині 26.01.2024, знаходячись у невстановленому у ході слідства місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, під приводом продажу завідомо неіснуючого товару: парафіну, за допомогою розміщення оголошення на сайті «ОЛХ», де в ході переписки у виді смс-повідомлень з номером НОМЕР_5 вказав потерпілій ОСОБА_9 перевести на банківську карту «Приват Банку» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 500 гривень, як передплату за замовлений товар. Після здійснення трансакції 09 годині 02 хвилини 26.01.2024 ОСОБА_4 отримав доступ до грошових коштів та розпорядився ними на власний розсуд, товар не відправив, чим спричинив своїми умисними діями, потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 29.01.2024, знаходячись у невстановленому у ході слідства місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, під приводом продажу завідомо неіснуючого товару: парафіну, за допомогою розміщення оголошення на сайті «ОЛХ», де в ході переписки у виді смс-повідомлень з номером НОМЕР_7 вказав потерпілій ОСОБА_10 перевести на банківську картку банку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 1800 гривень, як передоплату за замовлений товар. Після здійснення трансакції о 10 годині 30 хвилин 29.01.2024 ОСОБА_4 отримав доступ до грошових коштів та розпорядився ними на власний розсуд, товар не відправив, чим спричинив своїми умисними діями, потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 приблизно 09 годині 07.04.2024, знаходячись у невстановленому у ході слідства місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, під приводом продажу завідомо неіснуючого товару: фісташок, за допомогою розміщення оголошення на сайті «ОЛХ», де в ході переписки у виді смс-повідомлень з номером НОМЕР_5 вказав потерпілому ОСОБА_12 перевести на банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 800 гривень, як передплату за замовлений товар. Після здійснення трансакції 15 годині 31 хвилину 07.04.2024 ОСОБА_4 отримав доступ до грошових коштів та розпорядився ними на власний розсуд, товар не відправив, чим спричинив своїми умисними діями, потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 приблизно 16 годині 15.04.2024, знаходячись у невстановленому у ході слідства місці, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, під приводом продажу завідомо неіснуючого товару: фісташок, за допомогою розміщення оголошення на сайті «ОЛХ», де в ході переписки у виді смс-повідомлень з номером НОМЕР_10 вказав потерпілій ОСОБА_14 перевести на банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 820 гривень, як передплату за замовлений товар. Після здійснення трансакції 17 годині 20 хвилин 15.04.2024 ОСОБА_4 отримав доступ до грошових коштів та розпорядився ними на власний розсуд, товар не відправив, чим спричинив своїми умисними діями, потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Прокурор в підготовчому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

В підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав у повному обсязі клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні також підтримав клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У підготовче засідання потерпілі не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, суд приходить до наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, внесені Законом № 3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки,як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Згідно ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., а 50% від його розміру становить 1514 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону 3886-ІХ, розмір вартості викраденого майна, із якого настає кримінальна відповідальність, становить 3028 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, ОСОБА_4 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, вартість якого не перевищує 3028,00 грн.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим не є триваючим, а відтак, враховуючи вартість викраденого майна, яка є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється, виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги - 3028 гривень, обвинувачена підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підстав п. 4 - 1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.100, 124, 128-129, 284, 395, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000017 від 30.01.2024 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки та моделі «Samsung Galaxy A51» IMEI: НОМЕР_12 з сім-картами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , який упаковано до паперового конверту; мобільний телефон марки «Nomi» ІМЕІ: НОМЕР_15 з сім-картами НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , який упаковано до паперового конверту; мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_18 , який упаковано до паперового конверту; банківські картки банків «Universal Bank» № НОМЕР_19 , карта «MTB bank» № НОМЕР_20 , карта «Kredo bank» № НОМЕР_21 , карта «Банк Львів» № НОМЕР_22 , карта «Universal Bank» № НОМЕР_23 , які упаковані до спецпакету з маркуванням WAR1197413; два флеш накопичувачі мікро-сд об`ємами пам`яті на 2 ГБ та 16 ГБ, які упаковані до спецпакету з маркуванням WAR1197413; сім-карта та тримач від неї з абонентським номером НОМЕР_24 , сім-карта з маркуванням НОМЕР_25 , сім-карта з маркуванням НОМЕР_26 , які упаковані до спецпакету з маркуванням WAR1197387, передані на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - повернути власнику ОСОБА_4 за належністю.

- документи, які було вилучено в ході тимчасового доступу, які перебувають у володінні АТ «МТБ Банк» на 19 аркушах та диск формату DVD-R, диски для лазерних систем зчитування формату DVD-R, диски для лазерних систем зчитування формату СD-R, СD-R диск разом з інформацією про місцезнаходження мобільного номеру телефону НОМЕР_7 , які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1