Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/508/24
провадження № 1-кп/624/20/25
ВИРОК

іменем України

селище Кегичівка 17 березня 2025 року

Кегичівський районний суд Харківської області,

у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю т.в.о. секретаря- ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду с-ще Кегичівка кримінальне провадження №0000214 від 26 лютого 2024 року, відповідно до якого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, освіті середня спеціальна, розлучений, утриманців не має, солдат в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2024 року близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає зі своєю сім`єю: матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість її життя.

05 лютого 2024 року близько 19 години, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає зі своєю: матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість її життя.

06 лютого 2024 року близько 19 години, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає зі своєю сім`єю: матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість її життя.

За вказаними фактами 12 лютого 2024 року Кегичівським районним судом Харківської області, ОСОБА_3 , вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення об`єднано в одне провадження, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері - ОСОБА_4

25 лютого 2024 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає зі своєю сім`єю: матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість її життя.

За вказаними фактами 01 березня 2024 Кегичівським районним судом Харківської області, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері - ОСОБА_4 .

Таким чином, в період 04 лютого 2024 року по 25 лютого 2024 року ОСОБА_3 двічі притягнуто судом до адміністративної відповідальності по чотирьом фактам за вчинення домашнього насильства, відносно своєї матері ОСОБА_4 , що свідчить про систематичність його дій.

Однак, ОСОБА_3 незважаючи на вищезазначене, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став.

Так, 25 лютого 2024 року близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає зі своєю сім`єю: матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді словесних образ, грубої нецензурної лайки, що спричинили приниження гідності потерпілої, утиску особистих цінностей, призвели до травматичних та психологічних переживань, погіршили якість її життя.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст.126-1 КК України, а саме - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

17 березня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість і щиро розкаюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушенні злочині, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Потерпіла у кримінальному провадженні цивільний позов не заявила, будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого з приводу скоєного ним кримінального правопорушення не має.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 ст. 126-1 КК України. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України., з застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п.1 ч.1 ст.91-1 КК України у виді заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства строком на 2 місяці.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за вищевикладених обставин. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Також просила затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, який проти затвердження угоди не заперечував, погодився із мірою покарання, обвинуваченого та потерпілої, приходить до наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена у межах санкції ст. 126-1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої у підготовчому судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілої, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 17 березня 2025 року, укладеної між потерпілою та обвинуваченим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку органу пробації не перебуває, не перебуває на обліках в психіатричному та наркологічному кабінетах, перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу в ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдат військової частини, який самовільно залишив місце служби, за місцем проживання характеризується формально посередньо.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.

Із врахуванням тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 березня 2025 року.

Сторонами узгоджено застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання. Визначаючи тривалість іспитового строку суд вважає достатнім та необхідним визначити його строком в один рік, поклавши на обвинуваченого обов`язки згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи те, що дане кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, оскільки вчинене обвинуваченим відносно своєї матері, тому суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої ОСОБА_4 від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.1 ч.1 ст.91-1КК України на строк два місяці.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід, із покладенням обов`язку, буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 , укладену 17 березня 2025 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.1 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід - заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , особою яка постраждала від домашнього насильства на строк 2 (два) місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1