С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

04 грудня 2024 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на неповерненнятимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000100, в межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст. 161 КК України.

Скаржник вказує, що в 2023 році ОСОБА_4 звернувся до органів ДМС для виготовлення та отримання ним паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

На сьогоднішній день йому стало відомо, що виготовлений паспорт було вилучено слідчим Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/22705/23 від 05.10.2023.

Скаржник вважає, що вилучений паспорт має статус тимчасово вилученого майна, а тому має бути повернутий ОСОБА_4 , як законному володільцю.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу. Наполягала на тому, що паспорт ОСОБА_4 має статус тимчасово вилученого майна, а тому підлягає поверненню, якщо на нього не був накладений арешт ухвалою слідчого судді.

Представник СУ ГУ СБУ в м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 05.10.2023 в справі №760/22705/23 було надано дозвіл у кримінальному провадженні № 0000073 слідчим СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Державної міграційної служби України, з можливістю вилучення документів поданих ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_5 для оформлення паспортів громадян України для виїзду за кордон, а також паспортів громадян України для виїзду за кордон виготовлених на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підставі вказаної ухвали слідчими ГУ СБУ у м. Києві та Київській області були проведені процесуальні дії, наслідком яких було вилучення, зокрема, паспорту громадянина України для виїзду за кордон виготовленого на ім`я ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про те, чи має вилучене майно статус тимчасово вилучено, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 2982 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Крім того, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином, статусу тимчасово вилученого майна набуває майно, яке вилучене під час законного затримання особи, або під час проведення обшуку.

Крім того, статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Таким чином, підставою для збереження в своєму володінні тимчасово вилученого майна органом досудового розслідування є саме ухвала слідчого судді про накладення арешту на нього.

Водночас, статтею 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Таким чином, обов`язку повернення майна у органу досудового розслідування немає у випадку його вилучення на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів та у випадку накладення арешту на майно на підставі відповідної ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене, майно, яке вилучене на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, не має статусу тимчасового вилученого в розумінні ст. 167-168 КПК України. Крім того, положення КПК України не передбачають обов`язку якнайшвидшого повернення такого майна володільцю.

А тому немає підстав стверджувати про бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, вилученого у зв`язку з виконанням ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і до документів. Більше того, згідно з положення ми ст. 303 КПК України така бездіяльність не підлягає оскарженню на стадії досудового розслідування.

З урахуванням викладеного скарга задоволенню не підлягає.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 100, 167, 168 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.У задоволення скарги відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: