В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002320 від 20.10.2024 року, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріховиця Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, вдівця, пенсіонера за віком, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

19 грудня 2024 року близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна в приміщенні ТЦ «Велмарт» за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 168, забрав з краю касового прилавку належний потерпілому ОСОБА_5 гаманець чорного кольору, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 10 000 гривень, а саме: 16 купюр номіналом 500 грн. та 10 купюр номіналом 200 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Superb» д.н.3. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , та посвідчення водія, видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 .

Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Також ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь - яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 та ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. На даний момент викрадене майно повернув потерпілому, у вчиненому щиро кається.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України просила звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяви про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; ч.3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння будь яким способом паспорту та іншими важливими особистими документами.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку, повернув потерпілому ОСОБА_5 викрадені речі. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування визнавав свою винуватість, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Положеннями ст. 50 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, обставин, що впливають на покарання.

Тобто, залежно від конкретних обставин кримінального провадження, особи винного, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності, суд вправі визначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме виправленню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України за ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорій тяжких, а за ч.3 ст.357 КК України до кримінальних проступків, їх вид та суспільну небезпечність, зокрема, що кримінальні правопорушення вчинено в умовах воєнного стану; враховує відсутність претензій з боку потерпілого; дані про особу обвинуваченого, який являється особою похилого віку, пенсіонером, вдівцем, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання.

Урахувавши зазначені обставини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду. На підставі ч. 1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, зокрема, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, що виявлялося у незаявлені останнім цивільного позову у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 повернув викрадені ним речі, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також висловлену в судовому засіданні позицію представника публічного обвинувачення в особі прокурора, який просив на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування остаточно призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене остаточно судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, підстав передбачених ст. ст.177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування остаточно призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) роки.

У відповідності з пунктами 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази по справі, а саме: гаманець чорного кольору, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 10 000 гривень, а саме: 16 купюр номіналом 500 грн. та 10 купюр номіналом 200 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Superb» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 , та посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 , які передані потерпілому ОСОБА_5 на зберігання, - залишити останньому.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_6