1-кп/703/245/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Сміла кримінальне провадження № 0000840 від 03 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Цвіткове Городищенського району Черкаської області, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровоград від 25.06.2023 у справі № 405/4146/23 3/405/853/23, яка набрала законної сили 06.07.2023, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови суду та будучи ознайомлений із нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, з порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, починаючи з 27.07.2023, неодноразово, умисно керував автомобілями марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим на нього у встановленому законом порядку складені адміністративні матеріали 27.07.2023 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та 18.09.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_5 27.07.2023 о 09 год. 00 хв., по вулиці Мазура в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, повторно протягом року керував автомобілем марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2023 у справі № 703/3568/23, яка набрала законної сили 03.11.2023, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок.

Крім цього, ОСОБА_5 , 18.09.2024 о 18 год. 45 хв., по вулиці Мазура в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2024 у справі № 703/5136/24, яка набрала законної сили 02.11.2024, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) грн. 00 коп.

Під час досудового провадження, а саме 28 листопада 2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даних угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, при вищевикладених обставинах.

Також сторони узгодили покарання та погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та наполягав на затвердженні укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 підготовчому судовому засіданні підтримала укладену з обвинуваченим угоду щодо визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, просить її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав укладену угоду, просить її затвердити та призначити мінімальний іспитовий термін.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Також відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Судом встановлено, що 28 листопада 2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погоджуються на призначення за ч. 1 ст. 382 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Під час підготовчого засідання з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, і на яке обвинувачений погодився; наслідки невиконання цієї угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому - не встановлено.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, неповнолітніх дітей не має.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, в тому числі потерпілого, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до ст. 75 КК України, слід звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він не скоїть нового злочину та виправдає довіру суду, призначивши іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 зобов`язання періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 листопада 2024 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі завірені копії адміністративних справ відносно ОСОБА_5 № 404/4848/23, 404/5353/23, 405/4146/23, 703/3568/23, 703/2682/23, 703/5136/24, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений потерпілим, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1