Справа № 274/878/25 Провадження № 1-в/0274/245/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням про приведення вироку у відповідність до закону засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка Сумської області, проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

в с т а н о в и в :

до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в державній установі "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 28.12.2022 справа № 286/2082/22 щодо ОСОБА_3 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Прокурор та представник установи виконання покарань звернулися до суду із заявами про проведення судового засідання без їх участі.

Суд не визнає явку засудженого, прокурора та представника установи виконання покарань в судове засідання обов`язковою та вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі.

Перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, суд доходить таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Судом встановлено, що вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 14.07.2022 ОСОБА_3 призначено покарання за:

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 15.08.2022.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 12.09.2022 ОСОБА_3 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та приміщення.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 14.07.2022 ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 місяців.

Вирок набрав законної сили 12.10.2022.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.12.2022 ОСОБА_3 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 12.09.2022 більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 12.09.2022.

Вирок набрав законної сили 27.01.2023.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість майна, яке було предметом правопорушення, перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 14.07.2022 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив у 2021 році, а саме:

- 23.03.2021, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 1 313 грн 79 коп.;

- 24.03.2021, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 743 грн 65 коп.;

- 16.04.2021, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 297 грн 50 коп.;

- 12.09.2021, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 833 грн 33 коп.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили відповідно 1 135 грн.

Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кожного з кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 КК України, вчинених ОСОБА_3 , становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1135 грн х 2 = 2270 грн) станом на 1 січня звітного року, у якому було скоєно злочин, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про звільнення на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 14.07.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Зі змісту вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 12.09.2022 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив у 2022 році, а саме в період з 01 по 10 лютого 2022 року, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 3023 грн 86 коп.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили відповідно 1 240,50 грн.

Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненого ОСОБА_3 , становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1240,50 грн х 2 = 2481 грн) станом на 1 січня звітного року, у якому було скоєно злочин, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ є кримінально-караним й на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 12.09.2022.

Зі змісту вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 28.12.2022 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив у 2022 році, а саме - 16.08.2022, вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення, становить 1 553 грн 33 коп.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили відповідно 1 240,50 грн.

Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого ОСОБА_3 , становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1240,50 грн х 2 = 2481 грн) станом на 1 січня звітного року, у якому було скоєно злочин, вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про звільнення на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.12.2022.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 14.07.2022 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 14.07.2022 до покарання за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК України та, призначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.12.2022 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 12.09.2022 щодо ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 12.09.2022 покарання, відбуте ним за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 28.12.2022.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1