Справа № 473/6914/24
Номер провадження 1-в/473/18/2025
У Х В А Л А

іменем України

"02" січня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ВК 72 ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з ВК 72 клопотання про звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Свободний Амурської області, рф, громадянина України, мешкав за адресою АДРЕСА_1 , засуджений:

вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року у справі №519/976/18 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений з іспитовим строком 2 роки,

вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року справа №519/488/21 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України з призначенням покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі,

та на підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_5 визначено по сукупності шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року справа №523/24061/21 за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.70 ч.1, ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ВК №72, підтримав в судовому засіданні своє клопотання про застосування відносно нього ст.74 КК України про звільнення від відбування покарання, яке йому призначено за ст.185 КК України.

Прокурор та представник ВК №72 просили задовольнити клопотання засудженого частково, вказавши, що він підлягає звільненню лише по епізоду, де вартість викраденого засудженим майна в 2021 році становила 1700 грн., проте вказали, що на загальний строк покарання це ніяк не вплине.

Суд дослідив матеріали особової справи засудженого, яка надана установою відбування покарання до суду 2 січня 2025 року, оскільки копії вироків колонією на засудженого не надано, проте суд їх дослідив в особовій справі ОСОБА_5 та встановив наступне.

Згідно із вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року справа №519/488/21 ОСОБА_5 визнано винним в тому, що 02.03.2021 року ОСОБА_5 проник до приміщення, де відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення від 30.12.2020 року здійснює діяльність ТОВ «АПОГЕЙ», звідки діючи таємно викрав металевий кейс сірого кольору з надписом «MAKITA» LCT 204 в комплекті, чим спричинив матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 1700 грн.

За епізодом від 02.03.2021 року дії ОСОБА_5 кваліфіковано вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року за ч.3 ст.185 КК України із призначенням покарання за цим епізодом у виді 3 років позбавлення волі.

В цьому епізоді за ч.3 ст.185 КК України вартість викраденого ОСОБА_5 майна становила 1700 грн., що не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в 2021 році становило 2481 гривень, тому засуджений підлягає звільненню від покарання, яке йому призначено за цим епізодом, оскільки за цим епізодом засудженому ОСОБА_5 призначено окреме покарання та вартість викраденого майна не перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то відповідно підлягає застосуванню положення Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Також згідно із вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року справа №519/488/21 05.03.2021 року ОСОБА_5 зустрів знайомого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та впустив на поверхню дороги пластикову карту «ОЩАДБАНКУ» на своє ім`я, яку ОСОБА_5 підняв та поклав до кишені власного одягу, тим самим, діючи умисно з корисливих мотивів, викрав офіційний документ.

В подальшому, 06.03.2021 року ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів здійснив операцій (транзакцій) з розрахунку за продукти харчування та товари, котрі придбав для себе, розрахувавшись банківською картою виданою «ОЩАДБАНК», спричинив своїми злочинними діями потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4934,21 грн.

В подальшому, 06.03.2021 року ОСОБА_5 здійснив операції (транзакції) з розрахунку за продукти та товари, котрі придбав для себе, банківською картою «ОЩАДБАНКУ» у наступних торгових мережах.

А саме 06.03.2021 року, перебуваючи у торговій мережі «Копійка», здійснив розрахунок вказаною карткою за придбання товару на суму 1752,31 грн.

Також 06.03.2021 року, перебуваючи у магазині «Шанс», здійснив розрахунок вказаною карткою за придбання товару на суму 573 грн.

Крім того, 06.03.2021 року у торговій мережі «Южне продукти» здійснив розрахунок вказаною карткою за придбання товару на суму 20,00 грн.

Після чого, 06.03.2021, перебуваючи у мережі ТОВ «АЛЛО», здійснив розрахунок вказаною карткою за придбання товару на суму 379 грн.

Також 06.03.2021 року, перебуваючи у торговій мережі «СКЛАД Взуття та ОДЯГУ» ФОП ОСОБА_6 здійснив розрахунок вказаною карткою за придбання товару на суму 2209 грн.

А всього своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4934,21 грн.

За епізодом за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_5 вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі. Так у вироку зазначено, що всього своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4934,21 грн., що перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в 2021 році становило 2481 гривень. Тому щодо цього епізоду положення Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX не підлягають застосуванню.

Вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року на підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_5 визначено по сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі. Більш суворим було покарання, призначене засудженому за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Проте епізод за ч.3 ст.185 КК України підлягає декриміналізації через вартість викраденого засудженим в 2021 році майна (1700 грн.) з огляду на положення Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX та відповідно засуджений має бути звільнений від покарання, яке йому призначив суд саме за ч.3 ст.185 КК України.

Тому після звільнення від покарання, призначеного за ч.3 ст.185 КК України, на підставі Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX більш суворим буде призначене ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, яке згідно вироку Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року та ч.1 ст.70 КК України поглине покарання, призначене за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Тому після декриміналізації по епізоду за ч.3 ст.185 КК України за вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року ОСОБА_5 належить відбувати покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, яке згідно із вироком та ч.1 ст.70 КК України поглине покарання, призначене за ч.1 ст.357 КК України.

Крім того вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано до покарання за цим вироком невідбуту частини покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

За вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року №519/976/18 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. До цього вироку положення Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX не застосовуються, оскільки дії засудженого є грабежом, а не крадіжкою чужого майна.

Вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частини покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Тому після декриміналізації по епізоду за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_5 належить відбувати покарання за вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, яке згідно із вироком та ч.1 ст.70 КК України поглине покарання, призначене за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, та до якого слід приєднати згідно із ст.71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Тому до відбуття після застосування положень Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX ОСОБА_5 слід визначити покарання у вигляді 3 роки та 2 місяці позбавлення волі.

Також суд враховує, що вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року справа №523/24061/21 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.70 ч.1, ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

За вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року - 10.10.2021 року ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном на суму 3000 грн., що перевищувало двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в 2021 році становило 2481 гривень. Тому щодо цього епізоду положення Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX не підлягають застосуванню.

Проте після застосування до вироку Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року звільнення засудженого від покарання за ч.3 ст.185 КК України відповідно буде зменшено і покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року, яке як зазначено у цьому вироку поглинається саме покаранням, призначеним на підставі вироку Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року відповідно до ч.1 та ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого визначається для кваліфікації правопорушень згідно п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України».

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на дані вироків, на підставі яких засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання, вартість викраденого ним майна, суд вважає, що його клопотання слід задовольнити частково лише щодо одного епізоду за ч.3 ст.185 КК України з вартістю майна в 2021 році 1700 грн.

Керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання на підставі ст.74 КК України та Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX - задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного йому на підставі вироку Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року за епізодом за ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, оскільки за цим епізодом суд призначив ОСОБА_5 самостійне покарання.

Після декриміналізації (звільнення від покарання) по епізоду за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_5 належить відбувати покарання за вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, яке згідно із вироком та ч.1 ст.70 КК України поглинає покарання, призначене за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, та до якого слід приєднати згідно із ст.71 К України та вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року невідбуту частини покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 06.11.2020 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, що відповідно після застосування Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX становитиме 3 роки та 2 місяці позбавлення волі.

З огляду на дані вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.70 ч.1, ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі - до відбуття ОСОБА_5 слід визначити покарання у вигляді 3 роки та 2 місяці позбавлення волі.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1