Провадження № 1-кп/646/1559/2024
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0010890 від 05.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, так як обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Підстав для закриття відповідно до п. п. 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України немає. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився давати показання відповідно до ст. 63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_5 просив повернути обвинувальний акт, оскільки він не відповідає вимогам процесуального Закону. Інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення сформульоване у такий спосіб, де диспозиція містить відсилочні норми. Обвинувальний акт не розкриває суть поняття відсилочної норми у її зв`язку із диспозицією обвинувачення. Наповнення загальними поняттями тягне за собою неконкретність обвинувачення, що своєю чергою робить неможливим ефективний захист обвинуваченого.

Крім того, захисник ОСОБА_5 зазначив, що обвинувальний акт не містить поштового індексу місця проживання обвинуваченого та включає реквізити, які вимагаються для кримінального правопорушення із матеріальним складом.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акта, оскільки він складений відповідно до вимог КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав: кримінальне провадження підсудне Червонозаводському районному суду м. Харкова, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Таким чином, достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На доводи захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору, суд керується наступним.

Повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом.

Такі висновки сформульовані у постанові ККС ВС від 08 листопада 2022 року у справі № 636/336/21.

Згідно зі статтею 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Водночас суду належить встановити, чи має таке недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення щодо вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Враховуючи, що обвинувальний акт є припущенням щодо вчинення ОСОБА_4 кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, та не доведення захисником істотних порушень під час досудового розслідування кримінального процесуального Закону, наслідком яких є повернення обвинувального акту прокурору, визначених ст.291 КПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.

Повернення обвинувального акта для усунення недоліків можливе за єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам ст. 291 КПК, яка встановлює лише вимоги щодо форми і змісту обвинувального акта.

Такої невідповідності захисником у своєму клопотанні про повернення обвинувального акту не доведено.

Отже, відповідність правової кваліфікації фактичним обставинам скоєного злочину може бути встановлена під час судового розгляду у рамках предмета доказування.

Суд звертає увагу на наступні вимоги до обвинувального акту зазначені у ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України. Вказані норми мають імперативний характер і їх вимоги дотримані прокурором при складанні та затвердженні обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0010890 від 05.12.2024. То ж додаток до обвинувального акту про вчинені процесуальні дії та належного суб`єкта їх вчинення, зазначені обставини не впливають на імперативні вимоги до обвинувального акту, а стосуються якості наданих доказів, та вирішуються на стадії судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 27, 314-317, 177-178, 334, 336 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Закрити підготовчий розгляд та призначити кримінальне провадження № 0010890 від 05.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособовим складом суду на 09 год 00 хв 26 грудня 2024 року.

Про дату, час і місце судового засідання повідомити учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1