Справа № 461/805/25
Провадження № 1-кс/461/1309/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року. м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених -ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (відеоконф.)

захисників ОСОБА_7 (відеоконф.), ОСОБА_8 (відеоконф.),

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву адвоката ОСОБА_7 , який є захисником обвинуваченої ОСОБА_5 , про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10 від розглядукримінального провадження №461/805/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява адвоката ОСОБА_7 , який є захисником обвинуваченої ОСОБА_5 , про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10 від розглядукримінального провадження №461/805/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України. Заява про відвід мотивована наступним.

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вищезазначене кримінальне провадження. Системою автоматизованого авторозподілу справ Галицького районного суду м. Львова обрано суддю доповідача ОСОБА_10 . Авторозподіл відбувався між суддями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Листом Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2025 р. повідомлено, що в провадженні слідчих суддів цього суду перебувало 68 клопотань в межах цього кримінального провадження. А саме: слідчий суддя ОСОБА_15 46 клопотань, слідчий суддя ОСОБА_16 8 клопотань, слідчий суддя ОСОБА_17 13 клопотань, суддя ОСОБА_13 1 заява про відвід слідчого судді ОСОБА_15 . З цього вбачається, що суддя ОСОБА_13 брала участь у цьому кримінальному провадженні. Тому, враховуючи ч. 1 ст. 76 КПК України та вимоги Положення про автоматизовану систему документообігу суду суддя ОСОБА_13 не могла бути включена до авторозподілу між суддями для вибору судді доповідача у цій справі. Тобто, були грубо порушенні вимоги ст. 35 КПК України, що є підставою для відводу судді ОСОБА_10 .

В судовому засіданніадвокат ОСОБА_7 підтримав заяву про відвід та просив таку задовольнити. Наголосив, що суддя ОСОБА_13 не могла бути включена до авторозподілу між суддями для вибору судді доповідача у цій справі. Тобто, були грубо порушені вимоги ст. 35 КПК України, що є підставою для відводу судді ОСОБА_10 .

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також адвокат ОСОБА_8 просили задоволити заяву про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, ОСОБА_9 , просили вирішити заяву про відвід на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки законних підстав для задоволення заяви про відвід немає. Суддя ОСОБА_10 під час проведення авторозподілу кримінальної справи здійснювала повноваження судді, вона не була слідчим суддею і на законних підставах визначена головуючим в цьому кримінальному провадженні.

Проаналізувавши доводи заяви про відвід на предмет обґрунтованості, оглянувши документи, заслухавши думку учасників, суд дійшов до наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. З метою дотримання цієї гарантії, за наявності підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2017 «Про незалежність судової влади», яка по суті є відображенням сталої судової практики, зазначено, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006) орієнтують на те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

В той же час, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Також у пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (заява N 7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

За приписами ст. 35 КПК України у суді функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система та/або її окремі підсистеми (модулі), що забезпечують, зокрема: 1) об`єктивний і неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді; 2) визначення присяжних для судового розгляду з числа осіб, які внесені до списку присяжних; 3) надання фізичним та юридичним особам інформації про стан розгляду матеріалів кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом; 4) реєстрацію вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її руху; 5) участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, ім`я та по батькові, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ч. 3 цієї статті визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 12 цієї статті особливості розподілу кримінальних проваджень та інших передбачених законом процесуальних документів, що подаються до суду, встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Правила здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями визначені пунктами 2.3.4. -2.3.9 затвердженого рішенням Ради суддів України Положення про автоматизовану систему документообігу суду. В цьому пункті зазначено, що автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

-із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо

розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

-для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент

автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

- із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Визначення суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється згідно з вимогами підпункту 2.3.3 пункту 2.3 цього Положення, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, а також з урахуванням дотримання правил поєднання судових справ.

Коефіцієнт навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи розраховується за відповідною формулою.

Обрання судді за випадковим числом здійснюється відповідно до коефіцієнту навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи.

Здійснення автоматизованого розподілу судових справ без урахування правил, зазначених у підпункті 2.3.4 пункту 2.3 цього Положення, не допускається.

Також в пунктах 2.3.21., 2.3.22. Положення про автоматизовану систему документообігу суду зазначено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, в яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями. Судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій.

З вищезазначеного вбачається, що автоматизований розподіл судових справ здійснюється не працівником суду чи іншою посадовою особою, а відповідною автоматизованою системою документообігу суду, тобто автоматично. При цьому система документообігу суду враховує всі передбачені діючим законодавством необхідні дані для проведення такого розподілу справ. Втручання в роботу такої системи є протизаконним.

Відсутні будь-які підстави вважати, що автоматичний розподіл відповідної кримінальної справи судді ОСОБА_10 відбувався з порушеннями вищеперелічених пунктів цього Положення, зокрема щодо визначення із загального списку суддів тих, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу.

При цьому суд звертає увагу на наступне.

Приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Розглядаючи заяву про відвід, інший суддя лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у провадженні. Така думка висловлена в багатьох ухвалах судів апеляційної інстанції (наприклад в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 08.07.2021 року у справі № 566/782/20).

Суддя, який розглядає відвід, не розглядає кримінальне провадження по суті.

Відвід суддею ОСОБА_13 розглядався на стадії досудового розслідування. Тому вона діяла як суддя, а не як слідчий суддя. Вона не здійснювала повноваження слідчого судді щодо здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_13 не досліджувала докази та не надавала їм правову оцінку. Єдиною функцією судді ОСОБА_13 при вирішенні питання про відвід, як суді, була перевірка наявності підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.

Саме тому розгляд заяви про відвід слідчому судді на стадії досудового розслідування згідно з сталою судовою практикою не є перешкодою для подальшої участі судді (який розглянув такий відвід) в розгляді кримінального провадження по суті на стадії судового розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що суддя ОСОБА_13 , розглядаючи питання про відвід слідчого судді ОСОБА_15 не брала участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Питання про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_13 в цьому випадку не розглядається, оскільки вона не визначена системою документообігу суду в якості судді для розгляду вищезазначеної справи по суті.

Оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід судді, аналізуючи їх за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, приходжу до висновку, що доводи, викладені в заяві щодо порушення порядку визначення судді ОСОБА_10 для розгляду справи є необгрунтованими, не свідчать про наявність з боку судді ОСОБА_10 упередженості, а також будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності стосовно розгляду вказаної справи, у тому числі, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Будь-яких об`єктивних даних та обставин, які б свідчили про особисту зацікавленість судді ОСОБА_10 при розгляді цього кримінального провадження чи викликали обґрунтовані сумніви щодо її неупередженості, - не встановлено,

З огляду на викладене, не встановлено підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження №461/805/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

Заява адвоката ОСОБА_7 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10 від розглядуцього кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 , який є захисником обвинуваченої ОСОБА_5 , про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10 від розглядукримінального провадження №461/805/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1