Справа № 682/517/24
Провадження № 1-кп/682/53/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута кримінальне провадження № 0000482 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.07.2023 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2023 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік на шлях виправлення не став та знову вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 25.08.2023, починаючи з 07 год. 03 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідуванні місці, маючи умисел на примушення потерпілої ОСОБА_6 до виконання цивільно-правового зобов`язання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, за допомогою мобільного додатку «Viber», з особистого мобільного номеру НОМЕР_1 , надіслав на мобільний номер ОСОБА_7 НОМЕР_2 повідомлення з вимогою передачі йому грошових коштів в сумі 50 000 гривень, які її донька ОСОБА_6 , або вона особисто за свою доньку повинні повернути йому у зв`язку із невиконанням ОСОБА_6 цивільно-правового зобов`язання. При цьому ОСОБА_4 у вказаних повідомленнях зауважив ОСОБА_7 та її доньці ОСОБА_6 , що у разі відмови передачі зазначеної суми грошових коштів, він використає той факт, що на даний час правоохоронними органами проводиться досудове розслідування, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру та обрано запобіжний захід у вигляді застави, а саме: ОСОБА_4 виступить свідком у вказаному кримінальному провадженні та надасть покази, які стануть підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 на тримання її під вартою. Також ОСОБА_8 у своїх повідомленнях зазначив, що розголосить відомості про вищевказаний факт проведення правоохоронними органами досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , які остання бажає зберегти в таємниці, а саме надасть таку інформацію до шкільного закладу, де навчається її малолітній син, що негативно впливатиме на нього.

В період часу з 25.08.2023 по 06.10.2023, використовуючи мобільні додатки «Viber» та «Telegram», з особистого мобільного номеру НОМЕР_1 , неодноразово надсилав на мобільний номер ОСОБА_7 НОМЕР_2 повідомлення, у яких повторно примушував ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до виконання ОСОБА_6 цивільно-правового зобов`язання шляхом повернення йому грошових коштів у сумі 50000 грн., при цьому висловлював ті ж самі погрози, що й попередньо, а також зазначив, що додатково через соціальну мережу «Facebook» опублікує відомості про досудове розслідування відносно ОСОБА_6 , які остання бажає зберегти в таємниці.

В подальшому, 24.10.2023 о 15 год. 14 хв. ОСОБА_4 , зустрівши ОСОБА_6 поряд з будинком АДРЕСА_1, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на примушення ОСОБА_6 до виконання цивільно-правового зобов`язання, повторно висловив останній вимогу передати йому грошові кошти в сумі 50000 гривень. Надалі, близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_8 , з метою переконання в серйозності своїх намірів та пришвидшення виконання потерпілою ОСОБА_6 поставленої вимоги, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосував до ОСОБА_6 фізичне насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, а саме наніс останній удар кистю лівої руки в область шиї, після чого ще один удар кистю лівої руки в обличчя. Далі ОСОБА_4 спробував нанести потерпілій ОСОБА_6 ще один удар кистю правої руки, від якого остання захистилася своєю рукою. Внаслідок вказаних умисних дій, зокрема удару кистю руки в обличчя потерпілої, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми носа та правої навколо очної ділянки обличчя з зовнішніми тілесними ушкодженнями у вигляді одного підшкірного крововиливу зовнішньої частини верхньої повіки правого ока та 2-х поверхневих саден шкіри: передньої частини правого бічного схилу носа на рівні перенісся, в проекції верхньої частини зовнішнього краю правої очниці, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.11.2023 о 16 год. 17 хв. ОСОБА_4 , в черговий раз зустрівши ОСОБА_6 по вул. Івана Сірка, неподалік перехрестя з вул. Богдана Хмельницького, в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, реалізовуючи свої злочинні наміри, направлені на примушення до виконання цивільно-правового зобов`язання, повторно висловив останній вимогу передати йому грошові кошти в сумі 50000 грн. та надав реквізити банківської картки НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», при цьому дозволив потерпілій сплатити вказану суму грошових коштів частинами.

В подальшому, 30.11.2023 близько 11.00 год. потерпіла ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Соборності, 24, в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, діючи під контролем працівників поліції, за допомогою банківського терміналу, перерахувала на банківський рахунок з номером картки НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», попередньо наданий ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 9980 гривень, як частину від поставленої останнім вимоги.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у примушуванні до виконання цивільно-правового зобов`язання, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбачене ч. 2 ст. 355 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнавав частково, зокрема підтвердив обставини щодо написання ОСОБА_7 повідомлень у месенджерах повернути грошові кошти замовників, які надходили на рахунок ФОП ОСОБА_6 , її доньки. Разом із тим ОСОБА_4 зазначив, що у нього із ОСОБА_6 була усна домовленість про відкриття останньою розрахункового рахунку та картки на ім`я ОСОБА_6 , які будуть використовуватись в його господарській діяльності, а він в свою чергу пообіцяв щороку сплачувати їй 100 доларів США у якості плати. В подальшому він виявив, що картковий рахунок заблокований та він не має доступу до грошей, які надійшли від замовників, через що він не міг виконати замовлення. Тому, з метою повернення коштів замовників він писав повідомлення ОСОБА_7 , щоб остання вплинула на ОСОБА_6 та повернули чужі гроші. Щодо нанесення ОСОБА_6 удару рукою по обличчю зазначив, що наміру бити ОСОБА_6 не мав, хотів схопити останню за шию. Можливо і зачепив рукою по її обличчю. Свою провину визнає, зробив належні висновки. Діяв лише з метою виконання зобов"язань, які у нього виникли перед замовниками, через використання вказаних коштів ОСОБА_6 . Просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що в неї з ОСОБА_4 була усна домовленість про те, що він надаватиме послуги з встановлення металопластикових конструкцій при цьому буде використовувати картку видану на її ім`я, а вона за це буде отримувати від нього грошові кошти. Разом із тим, наявність будь-якого боргу перед ОСОБА_4 вона категорично заперечувала та вказувала, що жодних коштів, належних ОСОБА_4 , зі свого карткового рахунку вона не використовувала. Однак, ОСОБА_4 писав матері ОСОБА_7 повідомлення із вимогою повернути кошти та зустрічав її в місті і продовжував вимагати повернути гроші. Під час однієї такої зустрічі він застосував до неї фізичну силу та наніс удар в обличчя. Щодо міри покарання потерпіла поклалася на думку суду.

Потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_4 неодноразово писав на її телефон повідомлення із вимогою повернути кошти, які йому нібито винна її дочка ОСОБА_6 . Також ОСОБА_7 зазначила, що їй відомо про наявність усної домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про те, що останній від імені її дочки як приватного підприємця надає послуги з встановлення металопластикових конструкцій, використовує її розрахунковий рахунок, а вона за це отримувала гроші. Щодо міри покарання ОСОБА_4 також поклалася на думку суду.

У якості свідка під час судового розгляду був допитаний ОСОБА_9 , який підтвердив, що дійсно до нього звернувся ОСОБА_4 та попросив, щоб на його картку для ОСОБА_4 скинули 10000 грн., оскільки він не міг скористатися власною карткою. Жодних запитань та сумнівів ОСОБА_9 не мав, так як давно знає ОСОБА_4 . В подальшому на його картку надійшли кошти, які він зняв та віддав ОСОБА_4 .. Від кого, з якою метою та за яких обставин у ОСОБА_4 він не запитував.

Окрім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема:

витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0000482 від 13.09.2024 за фактом того, що 13.09.2023 до слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області із УСР в Хмельницькій області надійшли матеріали, із яких встановлено, що до правоохоронних органів звернулась ОСОБА_6 із заявою, із якої вбачається, що ОСОБА_4 протягом 2023 року на території Хмельницької області, погрожуючи фізичним насильством, вимагає грошові кошти (к.п., том 1, а.с. 1-2);

рапортом заступника начальника ВР ОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області від 13.09.2024, згідно із яким 13.09.2023 до слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області із УСР в Хмельницькій області надійшли матеріали, із яких встановлено, що до правоохоронних органів звернулась ОСОБА_6 із заявою, із якої вбачається, що ОСОБА_4 протягом 2023 року на території Хмельницької області, погрожуючи фізичним насильством, вимагає грошові кошти (к.п. том 1, а.с. 16).

протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.09.2023 від гр. ОСОБА_6 , згідно із якою остання просила притягнути до кримінальної відповідальності місцевого жителя ОСОБА_4 , який шляхом погроз застосування насильства вимагає у неї грошові кошти в сумі 50000 грн. (к.п. том 1, а.с. 18-19);

витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0000099 від 20.02.2024, за фактом того, що 20.02.2024 до СУ ГУНП в Хмельницькій області із заявою звернулась ОСОБА_6 , із якої вбачається, що 24.10.2023 ОСОБА_4 спричинив їй легкі тілесні ушкодження (к.п. том 1, а.с. 21)

рапортом слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області від 20.02.2024, згідно із яким до СУ ГУНП в Хмельницькій області із заявою звернулась ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 умисно спричинив їй легкі тілесні ушкодження (к.п. том 1, а.с. 28);

протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.02.2024 від гр. ОСОБА_6 , згідно із якою остання просила прийняти міри відносно ОСОБА_4 , який 24.10.2023 близько 15 год. 15 хв., перебуваючи поряд із будинком № АДРЕСА_1, спричинив їй легкі тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів в обличчя (к.п. том 1, а.с. 29);

заявою ОСОБА_7 до слідчого ВРОТЗ ГУНП в Хмельницькій області про залучення до провадження як потерпілого, згідно із якою починаючи з 25.08.2023 ОСОБА_4 , погрожуючи кримінальною відповідальністю для її доньки та ув`язненням до місць позбавлення волі, позбавленням ОСОБА_6 її батьківських прав та, як наслідок, поміщення її малолітнього сина, її внука, у дитячий будинок, вимагає у неї та її доньки грошові кошти в сумі 50000 грн. (к.п. том 1, а.с. 30);

протоколом огляду від 27.09.2023 мобільного телефону марки «Redmi», модель «Al super camera 50 mega pixel» блакитного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 , яка на підставі розписки добровільно надала для огляду зазначений мобільний телефон, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-картою НОМЕР_2 , в якому в мобільному додатку «Viber» міститься переписка із абонентом « ОСОБА_10 » із особою на ім`я ОСОБА_4 , в тому числі і голосові повідомлення, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_4 вимагав у ОСОБА_7 повернення її дочкою ОСОБА_11 50000 грн. коштів замовників за вікна, замовлені у ОСОБА_4 , які знаходились на її банківській картці, та погрожував заявами про вчинення нею шахрайства, притягненням до кримінальної відповідальності, наданням показів про продаж нею наркотиків, поширенням такої інформації в школі сина, позбавленням ОСОБА_6 батьківських прав та поміщення дитини до дитбудинку. З діалогу слідує, що ОСОБА_6 продала ОСОБА_4 ФОП, відкритий на її ім`я, за 100 доларів США, для здійснення останнім підприємницької діяльності; в «Галереї» вказаного телефону наявні скрін-шоти переписки потерпілої ОСОБА_12 у мобільному месендежері «Telegram» із абонентом ОСОБА_4 , з якої також вбачається, що грошові кошти на рахунок ФОП ОСОБА_13 приходили від замовників на виготовлення вікон. Крім того, ОСОБА_4 погрожував розповсюдженням інформації про збут ОСОБА_6 наркотиків в школі, де навчається її син (к.п. том 1, а.с. 35-66);

протоколом огляду від 17.11.2023 мобільного телефону марки «Redmi», модель «Al super camera 50 mega pixel» блакитного кольору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , яка на підставі розписки добровільно надала для огляду зазначений мобільний телефон, із сім-картою НОМЕР_2 , в якому в мобільному додатку «Viber» міститься переписка із абонентом « ОСОБА_10 » із особою на ім`я ОСОБА_4 , який має номер мобільного телефону НОМЕР_1 , в тому числі і голосові повідомлення, зі змісту яких вбачається, що на рахунок ФОП ОСОБА_13 перераховувались гроші за встановлення вікон (к.п. т. 1, а.с. 71-77);

протоколом огляду від 27.11.2023 мобільного телефону марки «Umigi», моделі F3S, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , із сім-карткою номером НОМЕР_8 , банківської картки АТ КБ «Приват Банк» із номером карткового рахунку № НОМЕР_3 , дійсна до 11/25 (к.п. том 1, а.с. 80-81);

протоколом огляду від 14.12.2023 мобільного телефону марки «Umigi», моделі F3S, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , із сім-карткою номером НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 , який остання на підставі розписки добровільно надала для огляду, в якої в мобільному телефоні месенджеру «Телеграм» встановлено наявність вхідних, вихідних дзвінків, смс та фото-зображень, а також текстових повідомлень з користувачем на прізвище ОСОБА_4 , в телефонній книзі підписаний як « ОСОБА_14 », зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_6 перерахувала 10000 грн. на картку ОСОБА_15 НОМЕР_3 , зазначену ОСОБА_4 (к.п. том 1, ст. 83-84);

висновком експерта № СЕ-19/123-23/13324-КТ від 25.12.2023 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 9», імеі1: НОМЕР_9 , імеі2: НОМЕР_10 з сім-карткою НОМЕР_1 , який вилучено під час проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що в пам?яті наданого на дослідження мобільного телефону «Redmi Note 9» виявлено інформацію щодо контактів телефонної книги, журналу дзвінків, СМС повідомлень; в пам?яті наданого на дослідження мобільного телефону виявлено інформацію щодо обміну повідомленнями за допомогою мобільних застосунків «Telegram», «Facebook Messenger», «TikTok»; в пам?яті наданого на дослідження мобільного телефону виявлено графічні файли користувача, що містять зображення документів, Виявлена інформація міститься на диску для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта (к.п. том 1, а.с. 89-91);

протоколом огляду від 10.01.2024 DVD-R диску - додатку до висновку експерта № СЕ-19/123-23/13324-КТ від 25.12.2023, з якого вбачається, що при огляді мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 9» з сім-карткою НОМЕР_1 при перегляді чатів в месенджері «Telegram» було виявлено чат із абонентським номером НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (к.п. том 1, а.с. 94-100);

висновком експерта № СЕ-19/123-23/13323-КТ від 22.12.2023 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону «OPPO СРН 2127», imei1: НОМЕР_11 , imei2: НОМЕР_12 з сім-карткою НОМЕР_13 , який вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що в пам?яті наданого на дослідження мобільного телефону «OPPO A53» виявлено інформацію щодо контактів телефонної книги, журналу дзвінків, СМС повідомлень; в пам?яті наданого на дослідження мобільного телефону виявлено інформацію щодо обміну повідомленнями за допомогою мобільних застосунків «Telegram», «Viber», «WhatsApp Business», «Facebook Messenger», «Instagram», «TikTok», «VK»; в пам?яті наданого на дослідження мобільного телефону виявлено графічні файли користувача, що містять зображення документів, виявлена інформація міститься на диску для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта (к.п. том 1, а.с. 106-108);

висновком експерта № 717 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1984 р.н., якою встановлено наступне: згідно сукупності даних, отриманих під час проведення цієї судово-медичної експертизи методом обстеження ОСОБА_6 27.10.2023, встановлено, що станом на 27.10.2023р. має місце травма носа та правої навколо-очної ділянки обличчя з зовнішніми тілесними ушкодженнями у вигляді одного підшкірного крововиливу зовнішньої частини верхньої повіки правого ока та 2-х поверхневих саден шкіри: передньої частини правого бічного схилу носа на рівні перенісся (1), в проекції верхньої частини зовнішнього краю правої очниці (1). Ці зовнішні тілесні ушкодження в підекспертної могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету чи предметів (без можливості наразі визначити точні характеристики цього предмету чи предметів через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень) за механізмами: «удар» або «стискання» (крововилив) і «удар по-дотичній - тертя: чи «притискання - тертя» (садна), так і від не менше ніж одного зіткнення правої половини носа та правої навколо-очної ділянки обличчя підекспертної з таким предметом або предметами, за механізмами: «удар» (крововилив) і «удар по-дотичній - тертя» (садна), про що свідчать відповідна локалізація та загальні властивості цих тілесних ушкоджень, які за своїм характером (як кожне з них окремо, так і всі вони в сукупності) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров?я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Судячи з кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність Утворення не менше 2-3-х діб до початку судово-медичної експертизи 27.10.2023. Характерні ознаки та властивості тілесних ушкоджень у підекспертної не виключають можливості їх одночасного утворення (к.п. том 1, а.с. 111-112);

випискою із банківського рахунку ФОП ОСОБА_6 НОМЕР_14 , за період з 01.08.2023 - 24.08.2023, з якого вбачається здійснення переказів грошових коштів за металопластикові конструкції, в тому числі із ТОВ «Інтеметалпласт» (к.п. том 1, а.с. 114-118);

протоколом обшуку від 30.11.2023 за адресою: вул. Лісна, 19, кв. 33, згідно із яким у ОСОБА_4 під час санкціонованого ухвалою слідчого судді обшуку було вилучено: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9», imei1: НОМЕР_9 , імеi2: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_1 , банківську картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_15 на ім?я ОСОБА_16 , банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_16 , мобільний телефон «ОРРО СРН 2127», імеi1: НОМЕР_17 , Imei2: НОМЕР_12 з сім-картою НОМЕР_13 (к.п. том 1, а.с. 138-147);

Стосовно аргументів сторони захисту про те, що отримані докази на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2023 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути допустимими, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим для виконання. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Таким чином, з урахуванням наведених вище норм слід зазначити, що ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2023 не оскаржувалася, отже набрала законної сили, а тому є чинною та підлягає обов`язковому виконанню, а відтак відсутні підстави вважати, що докази, здобуті на її підставі, є недопустимими.

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.02.2024 та протоколом огляду від 19.02.2024 CD-R диску із файлами, отриманими за результатами тимчасового доступу згідно ухвали слідчого судді від 27.12.2023, у АТ КБ «Приватбанк», на якому міститься інформація про картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_9 . В ході огляду було встановлено: 30.11.2023 об 11:10:01 год. відбулася транзакція по вказаному банківському рахунку, а саме на рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 998 гривень через термінал самообслуговування, що знаходиться по вул. Соборності, 24 в м. Славута, Хмельницької області; 30.11.2023 о 11:12:43 год. відбулася транзакція по вказаному банківському рахунку, а саме на рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 8982 гривні через термінал самообслуговування, що знаходиться по вул. Соборності, 24 в м. Славута, Хмельницької області; 30.11.2023 о 18:47:42 год. відбулася транзакція по вказаному банківському рахунку, а саме зняття з рахунку грошових коштів в сумі 5050 гривні через банкомат «Branch» 10022-0129, що знаходиться по вул. Сокола, 8 в м. Славута, Хмельницької області; о 30.11.2023 о 18:48:26 год. відбулася транзакція по вказаному банківському рахунку, а саме зняття з рахунку грошових коштів в сумі 4545 гривні через банкомат «Branch» 10022-0129, що знаходиться по вул. Сокола, 8 в м. Славута, Хмельницької області (к.п. том 1, а.с. 192-194, 197-199);

протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 31.10.2023 та картою пам`яті із зафіксованими даними, з яких слідує розмова ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 24.10.2024 щодо вимоги повернення останньою 50 тис. грн. Також зафіксовано нанесення удару ОСОБА_4 в область голови потерпілої ОСОБА_6 (к.п. том 1, а.с. 270-272, 273);

протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 23.11.2023 та картою пам`яті із зафіксованими даними, з яких слідує розмова ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про грошові кошти, які ОСОБА_6 планує перерахувати ОСОБА_4 (к.п. том 1, а.с. 275-277);

матеріалами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 30.11.2023, з яких слідує, що ОСОБА_6 за адресою: м. Славута, вул. Соборності, 24, магазин «Автограф» за допомогою терміналу «Приват» перерахувала грошові кошти в сумі 10 тис. грн. на картковий рахунок, який їй надав ОСОБА_4 (к.п. том 1, а.с. 279-291);

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 01.12.2024, згідно із яким на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_6 01.12.2024 о 10 год. 28 хв. здійснила телефонний дзвінок в інтернет месенджері «Телеграм» до ОСОБА_4 , який підтвердив необхідність перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_3 , підписав в смс « ОСОБА_17 » та повідомив, щоб коли перерахує, скинула фото. В подальшому було здійснено огляд грошових коштів в сумі 10000 грн., які вручено ОСОБА_6 для передачі цих коштів ОСОБА_4 шляхом перерахування на вказаний останнім розрахунковий (картковий) рахунок за допомогою терміналу самообслуговування. Для проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 було надано попередньо ідентифіковані грошові купюри номіналом 500 грн.: № СБ5343386, № УГ6531826, № ЛЗ8777011, № УИ0780757, № СИ773682, № СИ8982128, № МВ1227593, № СЖ3146097, № ВИ5512458, № ЗГ4969243, № АА1830715, № ВЗ6794064, № ЕГ2791842, № СБ0375423, № МА9844920, № ЗГ5625663, № ББ1887394, № ЕЕ6057545, № ББ6128545, № БТ5508215. О 11:07 год. ОСОБА_6 направилась до магазину «Автограф» у буд. № 24 по вул. Соборності м. Славута, де перерахувала попередньо ідентифіковані грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_9 , а саме: двома переказами 9000 грн. та 1000 грн., після чого отримала відповідні квитанції (к.п. том 1, а.с. 295-297);

протоколом за результатами негласної (слідчої) розшукової дії аудіо-, відео-контроль особи від 06.12.2023, згідно із яким ОСОБА_6 30.11.2023 в приміщенні аптеки № 2 по вул. Соборності, в м. Славута через термінал самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк» здійснила платіжну операцію із поповнення карткового рахунку грошовими коштами (к.п. том 1, а.с. 298-299);

протоколом за результатами негласної (слідчої) розшукової дії аудіо-, відео-контроль особи від 06.12.2023, згідно із яким 30.11.2023 в ході розмови із ОСОБА_4 . ОСОБА_6 уточнила у нього, на яку платіжну картку перераховувати кошти, в свою чергу ОСОБА_4 попросив в подальшому надіслати підтвердження (квитанцію) про переказ коштів (к.п. том 1, а.с. 301-302);

протоколом за результатами негласної (слідчої) розшукової дії аудіо-, відео-контроль особи від 18.12.2023, з якого слідує розмова ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про повернення коштів (к.п. том 1, а.с. 304-306);

протоколом про результати візуального спостереження за собою від 18.12.2023, згідно із яким встановлено наступне: 24.10.2023 о 15:10 год. ОСОБА_4 в дворі будинку № 19 по вул. Лісна м. Славута зустрівся із ОСОБА_6 , в ході розмови із якою він застосував до останньої фізичну силу; 22.11.2023 о 16:10 год. ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_6 та розпочав із нею розмову (к.п. том 1, а.с. 308-309).

Щодо позиції сторони захисту про наявність провокації, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 3 ст. 271 КПК України, під час підготовки до проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який би вона не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті у такий спосіб речі і документи не можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

У постановах Верховного суду від 08 червня 2022 року у справі № 688/2697/18, від 10 травня 2022 року у справі № 320/1940/17-к, висловлено правову позицію про те, що для встановлення факту провокації злочину визначальним є з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, ініціатива в контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину бути суттєвою. Указані вимоги узгоджуються із практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями у справах: «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року, «Веселов та інші проти російської федерації» від 02 жовтня 2010 року, «Матановіч проти Хорватії» від 04 квітня 2017 року.

Досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що правоохоронним органом стало відомо про злочин із заяви потерпілої ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2023 про що 13.09.2024 внесено відомості до ЄРДР.

Отримана у передбачений КПК спосіб інформація про злочинну діяльність давала обґрунтовані підстави органу досудового розслідування для початку проведенні заходів з метою викриття винних та відповідного документування. Проводячи негласні слідчі (розшукові) дії, орган досудового розслідування максимально віддалено спостерігав за тим, чи буде вчинено злочин і чи підтвердиться наведена у заяві від 11.09.2023 інформація.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що намір на вчинення злочину у обвинуваченого сформувався без стороннього впливу. Поведінка органу досудового розслідування обмежувалась виключно документуванням злочину та була пасивною, як того і вимагають правила КПК України.

За таких обставин, зазначені доводи сторони захисту суд відхиляє як невмотивовані.

При дослідженні матеріалів справи суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Верховний Суд у своїй Постанові від 13.04.2021 (справа №699/144/19) вказує, що обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в кримінальних провадженнях, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей». Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не вказує на те, що в його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними. Підґрунтям стандарту «поза розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду від 04.07.2018, справа № 688/788/15-к).

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України, «поза розумним сумнівом».

Так, суд оцінює критично показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що у ОСОБА_6 не було цивільно-правових відносин з ОСОБА_4 , та відсутність грошового боргу перед ним, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема як показами обвинуваченого, так і письмовими документами, і такі надані, на думку суду, з метою уникнення повернення реального грошового боргу обвинуваченому.

Як вбачається зі змісту п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, при вимаганні винна особа керується корисливим умислом на заволодіння не належним їй майном чи правом на таке майно або бажає вчинення на її користь дій майнового характеру. Застосування погроз чи насильства без такого умислу з метою примусити потерпілого до виконання чи невиконання цивільно-правового зобов`язання належить кваліфікувати за відповідною частиною статті 355 КК. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за цією статтею може наставати лише тоді, коли особу примушують до виконання (невиконання) існуючого зобов`язання, що виникло на підставах, передбачених чинним законодавством. Предметом такого зобов`язання можуть бути гроші, майно, послуги, результати творчості тощо.

Верховний Суд у своїй постанові від 08 квітня 2021 року у справі № 682/522/20, провадження № 51-157км 21 зазначає, що відмежовуючи примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань від інших корисливих кримінальних правопорушень, слід виходити з того, що при вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ст. 355 КК України, винний не посягає на чуже майно. Він примушує потерпілого виконати свій юридичний обов`язок, що випливає з цивільно-правових зобов`язань. Під час вчинення цього злочину посягання на власність відсутнє, більше того, винний шляхом примушування може прагнути поновити порушені з вини потерпілого відносини власності. Таким чином, вимога під час вчинення злочину, передбаченого ст. 355 КК України, може мати правомірний характер.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений примушував потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до виконання цивільно-правового зобов`язання, оскільки під час судового розгляду знайшов підтвердження факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_4 із використанням рахунку ФОП ОСОБА_6 в АТ «Універсал Банк» за усною домовленістю із останньою щодо встановлення металопластикових конструкцій. Кошти на рахунок ОСОБА_6 надходили від замовників: частину з цих надходжень він перераховував для виробника металопластикових конструкцій, а частина коштів була його прибутком від здійснення такої діяльності.

Отже, ОСОБА_4 не вимагав у потерпілих повернення неіснуючого боргу та не примушував останніх передати належне їм майно, поза як вимагав повернення йому коштів, котрі ОСОБА_6 отримала внаслідок здійснення діяльності обвинуваченим. ОСОБА_4 не мав наміру заволодіти чужим майном, а прагнув повернути власні кошти, які перебували на рахунку ОСОБА_6 як ФОП, який остання відкрила за проханням ОСОБА_4 для здійснення ним діяльності по встановленню металопластикових вікон.

Зважаючи на те, що вимога обвинуваченого до потерпілих не є вимаганням, а стосувалась невиконання цивільного зобов`язання, відповідно це дає суду підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 із ст. 189 КК на ст. 355 КК України. Враховуючи ту обставину, що заподіяння легкого тілесного ушкодження, яке не спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, в процесі примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, повністю охоплюється об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, і додаткової кваліфікації за ст. 125 КК України не потребує. Тому, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст. 355 КК України, а саме за примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

У пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України ОСОБА_4 слід визнати невинуватим та виправдати за відсутністю у його діях складу даного кримінального правопорушення.

Отже, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, відсутні. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб та обстановку вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, форму вини, особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочин вчинив перебуваючи на іспитовому строці, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи думку сторони захисту, думку прокурора, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 355 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Славутського міськрайонного суду від 27.07.2023 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст.ст. 69 та 75 КК України і вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі. Визначена ОСОБА_4 форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною із вчиненим кримінальним правопорушенням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта за проведення експертиз загальній сумі 5679,6 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Окрім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні 01.12.2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжений, востаннє за ухвалою Славутського міськрайонного суду від 04.11.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 слід зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою починаючи з 01.12.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити в силі.

Окрім того, слід скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2023, 22.12.2023,

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2023, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час тримання під вартою з 01.12.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, до дня набрання вироком законної сили.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 5679,6 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави, а саме:

- за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-23/13323-КТ від 22.12.2023) у сумі 3029,12 грн.;

- за проведення комп`ютерно-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-23/13324-КТ від 25.12.2023) у сумі 2650,48 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2023, на: мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9», imei1: НОМЕР_9 , імеі2: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_1 , банківську картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_16 , банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_16 , мобільний телефон «OPPO CPH 2127», imei1: НОМЕР_17 , іmei2: НОМЕР_12 з сім-картою НОМЕР_13 ;.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2023, на грошові кошти в сумі 10000 гривень, які перераховані 30.11.2023 ОСОБА_6 на банківський рахунок НОМЕР_18 з номером картки НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_9 .

Речові докази:

оптичний DVD-R диск до протоколу огляду мобільного телефону марки «Redmi» від 27.09.2023; оптичний DVD-R диск до протоколу огляду мобільного телефону марки «Redmi» від 17.11.2023; DVD-R диск до висновку експерта № СЕ-19/123-23/13324-кт від 25.12.2023; DVD-R диск із матеріалами тимчасового доступу до АТ «Універсал банк» до протоколу огляду від 27.11.2023; карта пам`яті з інформацією, отриманою в рамках проведення обшуку від 30.11.2023; оптичний CD-R диск із інформацією «Приватбанк» до протоколу огляду від 19.02.2023; картка пам`яті «Trancend» 16 Gb, інв. № 1131т/2023 від 19.10.2023; карта пам`яті інв. № 1164т/2023 від 06.11.2023; карта пам`яті інв. № 1272т/2023 від 27.11.2023, карта пам`яті інв. №м 1284т/2023 від 30.11.2023; DVD-R диск 4,7 Gb, інв. № 1125т/2023 від 19.10.2023; DVD-R диск 4,7 Gb, № 1132/2023 від 20.10.2023; квитанція про переказ грошових коштів в сумі 998 грн.; квитанція про переказ грошових коштів в сумі 8982 грн., які вилучено у потерпілої ОСОБА_6 за результатами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 30.11.2023 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9», imei1: НОМЕР_9 , імеі2: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_1 , мобільний телефон «OPPO CPH 2127», imei1: НОМЕР_17 , іmei2: НОМЕР_12 з сім-картою НОМЕР_13 , - конфіскуватиу власність держави;

банківську картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_16 , банківська картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_16 - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії вироку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захисникам, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1