Номер провадження: 11-кп/813/540/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000419 від 19.03.2023 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2024 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Красноокнянського району, Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, яка має на утриманні 2 неповнолітні дитини, працює монтером колії 2-го розряду КП "ОМЕД", зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання обвинуваченій відраховується з 19.03.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування призначеного покарання зарахований період перебування ОСОБА_8 під вартою, з 19.03.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без змін.

Вироком суду вирішено питання стосовно долі речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Захисник вважає, що показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не є прямими доказами, які доводять винуватість обвинуваченої, оскільки вони не були очевидцями нанесення потерпілому тілесного ушкодження, від якого наступила його смерть. Інші наведені судом фактичні дані, які містяться у наведених судом документах, висновках експертиз та речових доказах, на думку захисника також не можна віднести до прями чи непрямих доказів, оскільки вони не підтверджують факт злочинної діяльності ОСОБА_8 , не вказують на причину, наслідок або умову вчинення кримінального правопорушення. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів щодо причетності ОСОБА_8 до умисного вбивства ОСОБА_14 .

Обвинувачена ОСОБА_8 також просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що не доведена її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Обвинувачена наголошує, що висновок суду про її винуватість є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Досудове розслідування проведено упереджено, а в основу обвинувачення покладені недопустимі докази, оскільки під час проведення слідчого експерименту вона надавала показання, які були заздалегідь узгоджені з працівниками поліції.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена просить повторно допитати свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також дослідити документи та висновки експерта, на які суд посилається у вироку.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду не оскаржений.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 повідомила суду про те, що під час проведення першочергових слідчих дій працівники поліції чинили на неї тиск та застосовували недозволені заходи психологічного впливу. Про вказані обставин обвинувачена повідомляла свого захисника ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_7 підтвердив вказані обставини та зазначив, що після його прибуття на місце події, підзахисна повідомила йому про те, що працівники поліції чинили на неї тиск. Захисник вважає, що повідомлені обвинуваченою ОСОБА_8 обставини щодо застосування до неї працівниками поліції недозволених методів здійснення досудового розслідування мають бути перевірені апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши пояснення обвинуваченої та захисника; дослідивши матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, серед іншого, згідно п.2 ч.6 ст.206 КПК України, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

У свою чергу, п.1 ч.4 ст.216 КПК встановлює, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в п.п.64-65 рішення «Шевченко проти України» від 04.04.2006 (заява №32478/02) ЄСПЛ обґрунтовано зазначив, що мінімальна вимога до «ефективної судової системи» полягає в тому, що особи, відповідальні за проведення слідства, мають бути незалежні від тих, які причетні до подій, які розслідуються. Мається на увазі ієрархічна або інституційна незалежність, а також практична незалежність (також рішення у справі Paul and Aundrey Edwards v. the United Kingdom, №46477/99, п. 70, ЄСПЛ 2002-II, та рішення у справі Mastromatteo v. Italy, №37703/97, пп. 90, 94 та 95, ЄСПЛ 2002-VIII).

Таким чином, враховуючи повідомлену обвинуваченою ОСОБА_8 інформацію щодо застосування відносно неї з боку працівників поліції недозволених методів під час досудового розслідування, колегія суддів, вважає за необхідне доручити Другому слідчому відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві провести дослідження фактів, викладених в її апеляційній скарзі, а також у суді апеляційної інстанції, шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

При цьому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Другий слідчий відділ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві повідомити суд про прийняте рішення за результатами досудового розслідування та надати копію прийнятого процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 24, 206, 214, 350, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Доручити Другому слідчому відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві, провести перевірку обставин, викладених поясненнях обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до неї працівниками поліції недозволених методів під час досудового розслідування кримінального провадження №0000419 від 19.03.2023 року, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Зобов`язати службових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві, надати апеляційному суду копію прийнятого процесуального рішення за результатами проведення досудового розслідування.

Копію ухвали надіслати до Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві для виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4