Справа № 466/1389/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/176/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченій у кримінальному провадженні №0001579 від 04 листопада 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року Клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченій за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 15 квітня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 40 ( сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 ( сто двадцять одну тисячу сто двадцять ) грн. У разі внесення застави у вищевказаному розмірі крім обов`язків обвинуваченого, визначених ст.42 КПК України, встановити обвинуваченій ОСОБА_7 , такі обов`язки: не відлучатись з м.Львова без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду з України і в`їзду в Україну. Строк дії ухвали в частині виконання обов`язків - два місяці. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, врахував обставини справи, те, що, продовжують існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України і слугували підставою для обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та дані про особу обвинуваченої, яка не має постійного місця проживання, сталого доходу, міцних соціальних зв`язків , оголошена в розшук ВП №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області у зв`язку із ухиленням від явки до суду з розглядом іншого кримінального провадження.

На вказану ухвалу захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 ; постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу до 20 - ти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становитиме 60 560 грн. 00 коп. Розгляд апеляційної скарги проводити у відсутність обвинуваченого то його захисника.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд необ`єктивно дослідив обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, не належно дав оцінку особі обвинуваченої та ризикам, на які посилався прокурор, а тому за своїм видом обраний запобіжний захід є несправедливим через суворість, а визначений судом розмір застави непомірним для обвинуваченої. Тому вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а розмір застави - зменшенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Прокурор ОСОБА_8 подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі. Оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, просить залишити таку без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Із змісту ст.178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження суд при прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 врахував положення наведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченої які не гарантують запобігання ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що покликання захисника обвинуваченої про непомірність визначеного розміру застави є безпідставними.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме - таємному викраденні чужого майна, вчиненому шляхом проникнення у житло, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, враховуючи обставини справи, майновий та сімейний стан обвинуваченого та ризики, передбачених статтею 177 КПК України, приходить до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апелянта правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції про продовження обвинувачені ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченій у кримінальному провадженні №0001579 від 04 листопада 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4