ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001294 від 03.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року у підготовчому судовому засіданні було призначено кримінальне провадження до судового розгляду, задоволено клопотання прокурора та обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з раніше покладеними на нього обов`язками продовжено на 60 днів, тобто до 27 січня 2025 року включно, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово та зобов`язано останнього прибувати за кожною вимогою до суду. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора чи суду; цілодобово не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без письмового дозволу суду; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На вказане судове рішення захисником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він порушує питання про скасування ухвали місцевого суду та постановлення апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Вивчивши надані апеляційному суду матеріали апеляційної скарги сторони захисту та перевіривши її доводи, суддя-доповідач дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.398 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що на розгляді у Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001294 від 03.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року за клопотанням прокурора було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 27 січня 2025 року включно, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною цілодобового залишати житло за вказаною адресою та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Загальними положеннями ч.ч.1,2 ст.392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

-вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодекс;

-ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

-інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Разом з цим підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже діючими положеннями кримінального процесуального законодавства, зокрема, Розділами IV та V КПК, не передбачено право учасників судового провадження на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 ч. 1 п. 8 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. З огляду на це Верховна Рада України у ч.1 ст.392 КПК законодавчо визначила межи доступу до правосуддя учасників кримінального провадження під час судового розгляду.

У своєму правовому висновку, викладеному у Постанові від 27 травня 2019 року справа № 766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа №161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».

Таким чином, зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 убачається, що ним подана апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, про що слушно зазначено у самому рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст.399КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннямистатті 394 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищенаведене суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001294 від 03.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.399 КПК,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001294 від 03.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя: