Справа № 308/9015/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/613/24 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Продовжено дію запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів тобто до 28 грудня 2024 року включно.

Продовжено дію запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів тобто до 28 грудня 2024 року включно.

З матеріалів вбачається, щоу провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 вересня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу спливає 06.09.2024 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано до суду клопотання, в якому він просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 враховуючи що строк запобіжного заходу спливає 06.09.2024 року.

Враховуючи, що дія запобіжного заходу на даний час спливає, а ризики які були підставою для його застосування на стадії досудового розслідування продовжують існувати і на стадії судового провадження, наявна необхідність у продовженні даного запобіжного заходу на час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Обґрунтовуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу, прокурор зазначає про існування ризиків, визначених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_6 є особливо тяжкими і передбачають призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років та ОСОБА_8 є тяжкими і передбачають призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також ОСОБА_6 , будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до потерпілого, його знайомих, свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України. При оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме спосіб його вчинення.

Крім цього, ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим та схиляти його до зміни даних слідству показань. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

ОСОБА_8 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на потерпілого, а також його родичів та осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь. Також ОСОБА_8 , будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до потерпілого, його знайомих, свідків.

Крім цього, ОСОБА_8 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим та схиляти його до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_8 зможе впливати ще на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Знаходячись на волі, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для них неправдиві показання з метою створення алібі.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, на протязі тривалого часу офіційно не працює, не маючи іншого джерела доходів, може продовжити свою злочинну діяльність, в обґрунтування чого слід зазначити, що він притягався до кримінальної відповідальності за корисливий злочини, зокрема був раніше засуджений 12.07.2018 року вироком Виноградівського районного суду за ч. 4 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.02.2021 Апеляційним судом у Львівській області вирок Виноградівського районного суду переглянуто, та призначено остаточне покарання 8 років 2 місці позбавлення волі, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України був звільнений.

Зазначені факти свідчать про постійну стійку кримінально-протиправну поведінку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачені продовжать свою злочинну діяльність та матимуть можливість вчиняти насильницькі дії відносно потерпілого ОСОБА_9 , його знайомих та родичів.

Таким чином, з метою запобігання вчинити обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби судового провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених.

Ухвала мотивована тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілого й інших учасників, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинені ними діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останнім вини у вчинені кримінальних правопорушень, можуть в подальшому продовжити злочинну діяльність, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б давали підстави для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено. Також судом враховано, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення в тому числі особливо тяжкого злочину (ч. 2 ст. 255-1 КК), санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, в свою чергу ОСОБА_8 інкриміновано вчинення тяжких злочинів (ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, на строк від трьох до семи років та на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали і не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ними покладених на них процесуальних обов`язків, тому суд дійшов висновку, що відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 06.09.2024 включно без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали суду, просить її скасувати. Звертає увагу на тривалий термін перебування ОСОБА_6 під вартою, що становить понад три роки три місяці. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Звертає увагу на тривалий термін перебування ОСОБА_8 під вартою, а саме, з 2019 року. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити заставу у розмірі, передбаченому ст.182,183 КПК України.

23.12.2024 від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 надійшли клопотання про відмову від поданих апеляційних скарг на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення частини 4 статті 405 КПК України, не перешкоджає його проведенню. При цьому, береться до уваги, що учасники судового провадження, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення апеляційного розгляду на інший термін та відомості про поважність причин неявки.

Відповідно до частини 1 статті 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами, які подали захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , підлягає закриттю у зв`язку з відмовою апелянтів від апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , - закрити у зв`язку з відмовою апелянтів від апеляційних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді