Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року, затверджено угоду про примирення, укладену 27.12.2021 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000447 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 15.10.2021.

За цим вироком, ОСОБА_6 визнано винуватим вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено йому узгоджену сторонами угоди міру основного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень із застосуванням додаткового покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Вироком ухвалено речові докази: ТЗ марки «Mazda» моделі «6» д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_10 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 передати за належністю; змив з керма автомобіля, змив з ручки дверцяти (внутрішньої водійської сторони), змив з ручки з перемикання передач, одорологічний слід з керма автомобіля, одорологічний слід з ручки дверцяти (внутрішньої водійської) сторони, одорологічний слід з ручки перемикання передач та вирізка з водійської подушки безпеки зі слідами бурої речовини, які передано на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні, суму 2574,15 гривень за проведення судово-автотехнічної експертизи, 1029,72 гривень за проведення інженерно-транспортної експертизи.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

14 жовтня 2021 року, близько 21 години 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «MAZDA» моделі «6», державний номерний знак НОМЕР_3 , разом з пасажиром ОСОБА_9 , рухаючись по вул. Мукачівська у с. Великі Лучки Мукачівського району, Закарпатської області з населеного пункту в напрямку міста Мукачево, на заокругленій ділянці автодороги не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п. п. 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України, при цьому під час руху не переконався у безпечності своїх дій, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого втратив керованість та допустив виїзд автомобіля за межі дорожнього покриття у правий по ходу руху кювет. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «MAZDA» моделі «6», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла першого поперекового хребця, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день. Також при поступленні були виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден волосистої частини голови та чола, синця правого передпліччя, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по ударному механізмі спричинення, можливо їх виникнення у пасажира в салоні легкового автомобіля при ДТП, а саме при зіткненні з електроопорою та вкладаються у час події, що мала місце 14.10.2021. З технічної точки зору, суперечність дій водія автомобіля марки «MAZDA» моделі «6», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_6 технічним вимогам п. 12.1 та 12.4 чинних Правил дорожнього руху України, перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України, якими зазначено: п. 12.1- під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ними; п. 12.2 « у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; п. 12.4 « у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; п. 1.10 «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожній умовах. В даній дорожній ситуації технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля марки «MAZDA» моделі «6», державний номерний знак НОМЕР_3 гр. ОСОБА_6 полягає у дотриманні ним вимог пунктів 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України знаходяться прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема, отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_9 .. Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

27.12.2021 року у суді першої інстанції, на стадії підготовчого судового провадження, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 подано угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за якою обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, примирився з потерпілим, сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Не погодившись з цим вироком, прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що місцевий суд повинен був відмовити у затвердженні угоди, враховуючи те, що умови угоди не відповідають вимогам суспільства. Вважає, що трактування судом того факту, що відомостей спричинення шкоди суспільним інтересам у висунутому ОСОБА_6 обвинуваченні не має, є хибним. При цьому стверджує, що визначене в угоді про примирення та призначене вироком суду ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м?якості, при цьому місцевим судом рішення в цій частині належним чином не мотивовано. Апелянт стверджує, що у вироку суду при затвердженні угоди про примирення жодним чином не зазначено, яким чином сукупність пом?якшуючих обставин, таких як: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків та заподіяної шкоди істотно знизили тяжкість вчиненого проступку (злочину) обвинуваченим ОСОБА_6 . Просить вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

На вказану апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 подала заперечення. Вказує, що вирок суду є законним, апеляційна скарга прокурора необґрунтованою. Вважає, що наведені прокурором в апеляційній скарзі твердження про істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону щодо порядку судового провадження на підставі угоди, є безпідставними. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції взяв до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне, повне відшкодування шкоди потерпілому, який просив про застосування відносно обвинувачення найбільш можливого мінімального основного покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. Призначивши узгоджене сторонами угоди про примирення основне та додаткове покарання, суд врахував молодий вік обвинуваченого, перебування у шлюбі, участь в утриманні та вихованні малолітньої доньки від першого шлюбу, підтримання ним міцних родинних зв?язків, які у разі застосування покарання, пов?язаного з позбавленням волі, неодмінно будуть порушені, що матиме негативні наслідки не тільки для обвинуваченого. Адвокат ОСОБА_7 стверджує, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем свого проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимим не був. Між тим додає, що ОСОБА_6 усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, зокрема в частині додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки, а тому його дружина пройшла навчання, склала іспити та отримала посвідчення водія. Просить вирок залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги та пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , що з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності потерпілого береться до уваги те, що потерпілий ОСОБА_9 подав до апеляційного суду заяву, у якій просить проводити судове засіданння, призначене на 25.02.2025 без його участі, у зв`язку з хворобою. При цьому потерпілий вказав, що підтверджує добровільність укладеної угоди, вирок місцевого суду вважає законним, апеляційне провадження просить закрити. Вказана заява була подана до суду адвокатом ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. У разі встановлення підстав, передбачених ч. 1 ст. 409 КПК України судове рішення підлягає скасуванню або зміні. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України такою підставою є істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, у цьому провадженні не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на вимогах кримінального та кримінального процесуального законів, а також наявних у матеріалах справи доказах.

Апеляційний суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286-1 КК України кваліфіковані правильно.

Постановлене у справі судове рішення оскаржується прокурором у частині угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_9 ..

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, доводи прокурора про допущення судом першої інстанції істотних порушень норм кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Главою 35 КПК України передбачено порядок здійснення кримінального провадження на підставі угод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, за відсутності встановлених КПК (пункти 1 - 6 ч. 7 ст. 474 КПК) підстав для відмови в її затвердженні, з`ясувавши питання, визначені в частинах 4, 5 ст. 474 КПК, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що 27.12.2021 року на стадії підготовчого судового провадження захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подала до Мукачівського міськрайонного суду угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Відповідно до умов укладеної угоди, обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та примирився з потерпілим. Сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки. У суді першої інстанції обвинувачений вказав, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Затверджуючи угоду про примирення, суд першої інстанції дійшов висновку, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Разом з тим, приймаючи рішення про затвердження угоди про примирення, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до ст. 286-1 КК України об?єктом проступку (на що посягає правопорушення) є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту. Основним безпосереднім об?єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп?яніння, а його додатковим обов?язковим об?єктом - життя і здоров?я особи. З огляду на це, у злочинах (проступках), де основним безпосереднім об?єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об?єкт, укладення годи про примирення не допускається.

Враховуючи наведене, посилання місцевого суду на відсутність відомостей спричинення шкоди суспільним інтересам у інкримінованому ОСОБА_6 обвинуваченні, є безпідставним.

На підставі вище вказаного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що визначене в угоді про примирення та затверджене вироком місцевого суду призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м?якості. Крім того, при прийнятті місцевим судом рішення у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, є немотивованим.

Так, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов?язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом?якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України. Частиною 3 цієї статті передбачено, що підстави для призначення більш м?якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються ст. 69 КК України.

Зі змісту вимог ч. 1 ст. 69 КК України слідує, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м?якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК суд зобов?язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, при цьому зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом?якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину (проступку).

Однак, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції при затвердженні угоди про примирення.

За таких обставин, затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим є неприпустимим, та таким, що суперечить основним положенням кримінального провадження на підставі угод та Загальній частини КК України, про що обґрунтовано зазначив прокурор у свої апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що затвердивши угоду про примирення потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вирок Мукачівського міськрайонного суду від 28.07.2022, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 та п. 1 ч. 2 ст. 407 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовільнити.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: