Справа № 496/1812/25
Провадження № 1-кп/496/470/25
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну підсудності

УСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 24.05.2023 року о 08 год 20 хв. ОСОБА_5 в умовах воєнного стану самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у населеному пункті АДРЕСА_1 та ухилився від проходження військової служби проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до 20:50 год 14.03.2025 року та був затриманий за адресою АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про направлення вказаного обвинувального акту до Одеського апеляційного суду для вирішення питання щодо зміни підсудності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання посилаючись на те, що кримінальне правопорушення є триваючим та вчинено на території Одеського району, та підсудне Біляївському районному суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 до підготовчого судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З метою економії процесуального часу та оскільки питання щодо вирішення підсудності не погіршує становище обвинуваченого, а тому суд вважає можливим розглянути питання щодо підсудності обвинувального акту.

Дослідивши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора та захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому було продовжено.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено останнім в населеному пункті Козинці Гайсинського району Вінницької області, яке відноситься до територіальної підсудності Гайсинського районного суду Вінницької області.

Суд не погоджується з доводами прокурора про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є триваючим з огляду на таке.

Зі змісту диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України вбачається, що об`єктивна сторона містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу. При цьому умисел, спрямований саме на самовільне залишення або нез`явлення військовослужбовця до певного місця дислокації військової частини, а з`явлення особи до управління поліції, військової комендатури, військового комісаріату, військової прокуратури, тощо, не охоплюється умислом, спрямованим на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України. Таким чином, злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що на противагу кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. ч. 1, 2, 3 ст. 407 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, не є продовжуваним, і є закінченим з моменту самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`влення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем саме в умовах воєнного стану. Таким чином, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є місце розташування військової частини або місця служби.

Враховуючи те, що відповідно до ст. ст. 32, 34 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України, підлягає направленню до Одеського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю до Гайсинського районного суду Вінницької області.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України направити до Одеського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю до Гайсинського районного суду Вінницької області.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1