Провадження №1-кс/463/647/25
У Х В А Л А

05 березня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю детектива ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката

ОСОБА_4 в інтересах ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "СКАРБНИЦЯ - АГРО" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024, -

встановив:

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "СКАРБНИЦЯ - АГРО" звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024.

Просить суд: скасувати арешт накладений на підставі Ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.01.2025 у справі №463/11845/24 в частині заборони володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке вилучене 18.12.2024 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки Volvo з д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_2 , а саме ріпаковий шрот вагою 23000 кг. Повернути вказане майно особам, у яких це майно перебувало до його вилучення.

Клопотання мотивує тим, що в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.11.2024 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.01.2025 в справі №463/11845/24, задоволено клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024 та накладено арешт шляхом заборони володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке вилучене 18.12.2024 в ході обшуку транспортного засобу марки Volvo з д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_2 , а саме ріпаковий шрот вагою 23000 кг.

Обґрунтовуючи необхідність скасування арешту з майна заявник зазначає про наступне.

Клопотання Територіального управління БЕБ у Львівській області про накладення арешту обґрунтоване тим, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024 щодо ухилення від сплати податків службовими особами ФГ «СКАРБНИЦЯ - АГРО» () та інші.

На думку органу досудового розслідування, даний суб`єкт здійснює операції з метою вивезення стратегічно важливої сільськогосподарської продукції за межі території України, вирощеної в тіньовому секторі економіки без належного відображення даних операцій у бухгалтерському та податковому обліках, без сплати податків і зборів, неповернення валютної виручки в Україну.

Проте, дані міркування наведені в клопотанні детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024 є хибними та неповними, інформація та відомості вказані в клопотанні не відповідають дійсності, не підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, а навпаки спростовуються самими додатками до клопотання детектива, тобто арешт накладено не обґрунтовано.

Так, в період 2024 року ФГ Скарбницею-Агро засіяно 2873,15 гектарів кользи (ріпак ярий) та в результаті було зібрано 137911,00 центнерів продукції.

Відповідно до Повідомлення про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, на балансі ФГ Скарбниця-Агро перебувають наступні об`єкти, а саме: МАСЛОЦЕХ, Будівля виробнича з екстації олійної сировини, комплекс зерноочистки та сушки, Масляна жаровня, дезодоратор, спіральний теплообмінник, прес шнековий, вібросито, двушнековий інактиватор, прес для віджиму масла, вальцевий станок, сепаратор, бункер БВ-40, фільтр-прес, насос вакуумний плунжерний, тощо.

Тобто, наявність даного обладнання доводить той факт, що ФГ СкарбницяАгро має в своїй власності та розпорядження всі необхідні потужності для переробки ріпаку чи іншої продукції.

В процесі переробки зібраної продукції на власному МАСЛОЦЕХУ способом віджиму олії з ріпаку утворився шрот на який і накладено арешт. Також додаються звітності з органів статистики в яких зазначені обсяги посівних площ, кількість зібраної продукції протягом 2024 року. Так, відповідно до платіжних інструкцій, фермерським господарством сплачено податки за земельні ділянки на суму 86140,48 грн. Згідно із звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід за 2024р. ФГ Скарбниця-Агро для сівби ріпаку мала у розпорядженні 2873,15 гектар. Звіти які додаються до цього клопотання є офіційно подані до органів статистики, що підтверджується квитанціями №2. Також до клопотання додається Оборотно-сальдова відомість по рахунку 27 за 01.01.2019 - 26.12.2024 року з внутрішньої бухгалтерської документації, згідно якої у попередні періоди здійснювалися закупівлі пального, насіння ріпаку, запчастини та ін.

ФГ «СКАРБНИЦЯ - АГРО» категорично не погоджується із зазначеними доводами у клопотанні сторони обвинувачення про арешт майна, зокрема, що наявний ризик використання реквізитів компанії ФГ «СКАРБНИЦЯ - АГРО» для експортування сільськогосподарської продукції з метою ухилення від сплати податків, ланцюг постачання якої від виробника до експортера не підтверджується податковою звітністю та фактичними обставинами, а також те що засновник та голова підприємства ОСОБА_5 не має будь якого відношення до фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства.

ФГ «СКАРБНИЦЯ - АГРО» засновано та зареєстровано 28.04.2011 року, як бізнес родини Чабан, де головою спочатку був син ОСОБА_5 , а з часом й до теперішнього часу засновником та головою є ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За весь час перебування ОСОБА_5 на посаді голови уся фінансова та податкова звітність підписується виключно ОСОБА_5 , про що також містяться відомості в матеріалах клопотання.

У зв`язку з наведеним заявник вважає, що відсутні підстави накладення арешту на сільськогосподарську продукцію у вигляді шроту ріпаку, та не є знаряддям вчинення злочину чи речовими доказами в розумінні КПК України, а тому його арешт є незаконним. Як зазначалося вище, арештований шрот ріпаку, не відноситься до речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки знаряддям вчинення жодного злочину він не був, жодних слідів вчинення злочину на ньому немає, а також не доводить ніяких фактів чи обставин під час кримінального провадження. Також в Ухвалі від 02.01.2025 не обґрунтовано, яким саме чином дане вилучене майно може бути використано слідством під час проведення розслідування, встановлення всіх обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та його відношення до правопорушення, відповідальність за яке настає за ухилення від сплати податків та внесення в документи неправдивих відомостей.

Крім того, починаючи із 18.11.2024 року з моменту вилучення товару, у органу досудового розслідування було достатньо часу для отримання необхідних даних, фотофіксації матеріалів та здійснення інших заходів в рамках кримінального провадження, тому залишення майна під арештом є абсолютно зайвою мірою і призводить тільки до тиску на сторін, статус яких ще не визначений у даній справі.

Тому враховуючи зазначене можна зробити висновок, що у сторони обвинувачення відпала необхідність у проведенні додаткових заходів в рамках кримінального провадження, а тому відпала потреба у арешті майна.

Тим паче, арештоване майно є предметом виконання міжнародних зовнішньоекономічних контрактів, а тому кожен день затримання даних матеріальних цінностей призводить до інших господарських правопорушень, за які настають значні збитки ФГ «СКАРБНИЦЯ-АГРО», оскільки тримання готової продукції без належних умов зберігання приведе до її повної втрати.

У даному випадку потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання органу досудового розслідування у право на користування, володіння та розпорядження майном, яке належить ФГ «СКАРБНИЦЯ-АГРО». Сам по собі факт визнання вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути єдиною умовою для накладення арешту.

А тому в порядку ст.174 КПК України звернулася до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Заявник - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив скасувати арешт з майна.

Детектив ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024, в судовому засіданні проти клопотання заперечив та просив в задоволенні такого відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Зазначив, що майно на яке накладено арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні, щодо такого проводяться відповідні необхідні слідчі дії. Потреби досудового розслідування свідчать про подальшу необхідність в збереженні накладеного арешту, оскільки потреба в такому не відпала.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна(ч. 10 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено судом, підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040, щодо несплати службовими особами ФГ «Аграрій Еліта» (), ФГ «Агролайфзерно» (), ТОВ «Агро Колекшн» (), ТОВ «Фудагро Трейд» (), ТОВ «Джовіал трейдер» (), ТОВ «Етмо Прод» (), ФГ «Скарбниця-Агро» () до державного бюджету податків у великих розмірах за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені операції здійснюються зокрема з метою вивезення стратегічно важливої сільськогосподарської продукції за межі території України, вирощеної в тіньовому секторі економіки без належного відображення даних операцій у бухгалтерському та податковому обліках, без сплати податків і зборів, неповернення валютної виручки в Україну.

Проведеним аналізом відомостей з інформаційного ресурсу АСМО «Інспектор» встановлено, що службовими особами ФГ «Скарбниця-Агро» (), до органів Державної митної служби України, подано товаросупровідні документи та митну декларацію ЕК10АА 24UA44U9 для здійснення митного контролю та оформлення товару в режимі «Експорт» ріпаковий шрот, не гранульований.

З метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження 15.11.2024 проведено огляд території митного поста «Львів-Північний» Львівської митниці (Львівська область, Львівський район, с. Муроване, вул. Тополина, 1), в результаті якого встановлено розташований в зоні митного контролю вантажний транспортний засіб марки Volvo з д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом з д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до вищевказаної митної декларації здійснює перевезення товарів, відправником якого є ФГ «Скарбниця-Агро» ().

Враховуючи викладене, з метою проведення слідчих (розшукових), дій і заходів та прийняття необхідних процесуальних рішень, вказаний транспортний засіб марки Volvo з д.н.з. НОМЕР_1 та причіп з д.н.з. НОМЕР_3 вилучено, згідно протоколу огляду від 15.11.2024.

18.12.2024, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 19.11.2024, проведено обшук транспортного засобу марки Volvo з д.н.з. НОМЕР_1 та причіп з д.н.з. НОМЕР_3 , в ході якого виявлено та вилучено ріпаковий шрот вагою 23000 кг.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.01.2025 в справі №463/11845/24, задоволено клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024 та накладено арешт шляхом заборони володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке вилучене 18.12.2024 в ході обшуку транспортного засобу марки Volvo з д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_2 , а саме ріпаковий шрот вагою 23000 кг.

Таким чином, підставою арешту відповідного майна, зокрема ріпакового шроту, став той факт, що постановою детектива від 19.12.2024 зазначені об`єкти визнано речовими доказами у Кримінальному проваджені, оскільки вони містять ознаки речового доказу у відповідності до положень ст. 98 КПК України. Зокрема, вилучені товарно-матеріальні цінності містять на собі сліди кримінального правопорушення, а також є об`єктом оподаткування та використовуватимуться як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості і достовірності. При вирішенні питання про арешт слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати щодо відповідності вказаного майна критеріям речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України.

У відповідності до Ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.01.2025 року метою арешту відповідних об`єктів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

Крім того, під час вирішення питання про накладення арешту слідчий суддя врахував, що таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, а встановлені в ході судового розгляду обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого заходу забезпечення як арешт. При цьому, слідчим суддею не встановлено доказів завдання негативних наслідків внаслідок застосування арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у разі необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із зазначеного, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи у випадку встановлення слідчим суддею наявності достатніх підстав вважати щодо відповідності такого майна критеріям речового доказу (ст. 98 КПК України) та необхідності такого арешту, та для вирішення даного питання не є обов`язковим встановлення факту перебування такої особи у певному процесуальному статусі у кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею в ході дослідження Ухвали арешт на ріпаковий шрот накладено обґрунтовано, вказані в Ухвалі підстава, мета та необхідність такого арешту відповідає положенням чинного законодавства.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини слідчий суддя дійшов висновку що майно, на яке накладено арешт, є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто, відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України є речовим доказом.

Крім того, оцінюючи доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення як арешт ріпакового шроту, слідчий суддя враховує, що на теперішній час досудове розслідування у Кримінальному провадженні не завершено, арешт такого майна у вигляді заборони користування, відчуження та розпорядження необхідний для забезпечення збереження речового доказу у Кримінальному провадженні, а отже скасування арешту на даній стадії досудового розслідування не забезпечить належної схоронності вказаного майна, може призвести до пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження відповідних Об`єктів, інших негативних наслідків, що зі свого боку зашкодить подальшому проведенню досудового розслідування, скасування арешту вказаного майна на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості Кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у подальшому застосуванні арешту наразі не відпала, а з огляду на обґрунтованість накладеного арешту, підстави для скасування арешту, накладеного на ріпаковий шрот, наразі відсутні.

А відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість накладеного арешту та, що потреба у застосуванні арешту на даний час не відпала, а арештоване майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, підстави для задоволення Клопотання відсутні.

Керуючись вимогами статті 174 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "СКАРБНИЦЯ - АГРО" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.11.2024 - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1