Єдиний унікальний номер: 379/385/25
Провадження № 1-кп/379/44/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 04.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Велика Березянка Таращанського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2025 року близько 13.00год. в с.Велика Березянка Білоцерківського району Київської області в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_2 та її матір`ю ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_2 виник умисел на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є матір`ю та донькою, на них розповсюджуються вимоги Закону України №2229-VII від 07.12.2017 «Про запобігання та протидії домашньому насильству». В подальшому, реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_2 , перебуваючи у житловому будинку, штовхнула обома руками ОСОБА_3 в грудну клітину, від чого остання впала на дрова, які були складені на підлозі та вдарилась правим стегном. Відразу після цього умисно ОСОБА_2 кулаками своїх рук нанесла ОСОБА_3 чотири удари в область голови. В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_2 потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на правому стегні, садна на обличчі та лівій вушній мушлі, забою нижньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні.

Обвинуваченою подано заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої вона беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням фактами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Захисник ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, надала заяву, згідно якої не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_3 також подала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Обвинувачена ОСОБА_2 раніше несудима, непрацююча, незаміжня, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи те що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення яке відноситься до кримінального проступку, тяжких наслідків від кримінального правопорушення не наступило, її ставлення до скоєного, майновий стан, суд приходить до висновку, що з метою виправлення обвинуваченої та з метою попередження вчинення нею нових злочинів, міру покарання ОСОБА_2 слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Визначене таким чином покарання обвинуваченій на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого нею проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень і таке втручання у її права та свободи буде виправданим.

Відповідно до ст. 91-1 КК України, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_2 обмежувальний захід, відповідно до якого необхідно покласти обов`язок пройти програму для кривдників.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 не обирався. Відповідних клопотань до суду не надходило. Цивільний позов по справі не заявлено. Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 369, 370, 371, 373, 374, 381-382, 394, 532 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на ОСОБА_2 обов`язок пройти програму для кривдників протягом одного місяців.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий:ОСОБА_1