УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001392 від 24.12.2024 року за ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001392 від 24.12.2024 року за ч. 2 ст. 263 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 24.12.2024 до чергової частини Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт працівника УПП в Одеській області ДПП про те, що під час чергування у складі АП на території Київського району міста Одеси, а саме по вул. Суднобудівна, 1, у закладі КП "Одеський обласний клінічний медичний центр" Одеської обласної ради виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який при собі мав предмет зовні схожий на ніж без передбаченого законом дозволу.

24.12.2024 слідчим у закладі КП "Одеський обласний клінічний медичний центр" за вищевказаною адресою проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено предмет схожий на ніж з коричневою рукояткою, який поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1929101.

25.12.2024 у відповідності до ст. 98 КПК України вищевказаний предмет визнано речовими доказом.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідча надала заяву в якій клопотання підтримала, у зв`язку із службовою завантаженістю, просила розглянути за її відсутністю.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучений в ході огляду місця події предмет відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що він є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 25.12.2024 про визнання та залучення в якості речового доказу, згідно якої вилучений предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001392 від 24.12.2024 року за ч. 2 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 24.12.2024 по вул. Суднобудівна, 1, у закладі КП "Одеський обласний клінічний медичний центр" Одеської обласної ради: предмет зовні схожий на ніж з коричневою рукояткою.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1