Справа № 203/1853/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження №0000790 від 21.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя, Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 з 29.04.2016 до 09.07.2021 працювала на посаді спеціаліста сектору статистичної роботи та звітності управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області, останню було звільнено зі служби згідно наказу ГУНП в Донецькій області №252 о/с від 06.06.2022.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Водночас ОСОБА_5 в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17, 19 Конституції України, зрадила українській державі та всьому Українському народові, добровільно зайнявши посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто вчинила злочин проти основ національної безпеки України, за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС РФ ОСОБА_6 перед Академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина Герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини XX століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту Російської Федерації (далі - ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 06 квітня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 07.04.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-УІІІ від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-УІІІ від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-УІІ від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року» Маріупольська міська територіальна громада Донецької області включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація російською федерацією території України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. Згідно п. 6 ст. 1-1 зазначеного Закону: окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Згідно п. 7 ст. 1-1 вказаного закону: тимчасово окупована російською федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 вказаного закону тимчасово окупована територія визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно «Указа главы Донецкой Народной Республики № 5 от 08.11.2014 года о дате создания Министерства внутренних дел Донецкой Народной Республики» в редакції від 27.05.2016 року встановлено, що «17 июля 2014 года Совет Министров Донецкой Народной Республики принял постановление № 17-4 «О создании Министерства внутренних дел Донецкой Народной Республики».

Так, приблизно на початку квітня 2022 року (точна дата та час органами досудового розслідування не встановлена) військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «днр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію територій Донецької області, а саме Маріупольского району з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами. Після чого представниками «ДНР» на окупованих територіях створено у складі так званого «МВД ДНР» територіальні підрозділи поліції, серед яких було утворено «Межрайонный регистрационно-экзаменационный отдел №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого районов», який розташований за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, Кальміуський район, вул. Нове Життя, 14. Вказаний територіальний підрозділ входить до «Управления госавтоинспекции МВД ДНР».

Згідно «Постановления народного совета донецкой народной республики» від 07.08.2015 року було прийнято «Закон о полиции ДНР». Так відповідно ч. 1 ст. 1 так званого закону о поліції (Полиция - это государственный вооруженный орган исполнительной власти, предназначенный для защиты жизни, здоровья, прав и свобод человека и гражданина, интересов общества и государства от противоправных посягательств, охраны общественного порядка и обеспечения общественной безопасности).

Так, у липні 2022 року (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений), ОСОБА_5 пройшла співбесіду з представниками так званої «днр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, на предмет її переходу на сторону окупанта. У ході вказаної співбесіди ОСОБА_5 діючи умисно надала згоду представникам т.з. «днр» на добровільне зайняття посади в «Межрайонном регистрационно-зкзаменационном отделе №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого районов», який входить до «Управлення госавтоинспекции МВД ДНР».

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ОСОБА_5 , згідно відеоролика розміщеного 14.07.2022 на відеохостингу «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснює колабораційну діяльність, а саме знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі т.з. «Межрайонного регистрационно-зкзаменационного отдела №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого районов», розташованого за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, Кальміуський район, вул. Нове Життя, 14, працює у вищевказаному незаконно створеному правоохоронному органі, який входить до «Управления госавтоинспекции МВД ДНР» та здійснює прийом документів, з метою реєстрації транспортних засобів на території т.з. «днр».

Так, ОСОБА_5 , громадянка України, добровільно зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченої зазначив, що показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та подані письмові докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_5 , а кваліфікація кримінального правопорушення є вірною для того, щоб довести винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7ст.111-1КК України, поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 просив суд визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Судовий розгляд в межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала, та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2023 постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_5 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим остання викликалася в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої обвинувачена над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри на ухилення від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_5 прокурором не доведена, в матеріалах справи відсутні докази того, що його підзахисна добровільно зайняла вказану в обвинувальному акті посаду. Просив винести виправдувальний вирок.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що наразі працює в ГУНП в Донецькій області на посаді заступника начальника відділу радіочастотного ресурсу управління інформаційно-аналітичної підтримки. ОСОБА_5 знала, це її колишня колега. За останньою відомою їй інформацією, на момент 2022-2023 років, ОСОБА_5 перебувала у м. Маріуполі. З ОСОБА_5 вона працювала приблизно з 2017 року по 2022 рік. На момент 2022-2023 років вона залишалась в Маріуполі. Після лютого 2022 року вона з ОСОБА_5 не контактувала. Зазначила, що якихось проросійських поглядів від ОСОБА_5 вона не помічала, окрім того, коли вони обговорювали питання, що коли буде звільнено Донецьк, то установа переїде до Донецьку, то ОСОБА_5 розглядала можливість залишитися у м. Маріуполі, тобто не їхати з роботою. На її думку, ОСОБА_5 свідомо залишилась у м. Маріуполі. Свідок зазначила, що з нею проводились слідчі дії, а саме впізнання за фотозображень, вона з чотирьох фото впізнала ОСОБА_5 . Також був відеозапис з новин «ДНР», там було відео на «YouTube» про запуск нового центру «МРЕО», де ОСОБА_5 фігурувала як оператор. ОСОБА_5 не була головною героїнею, однак на відео було видно, як вона там працює за комп`ютером, тобто працює в «МРЕО «ДНР». З ОСОБА_5 вона не підтримує зв`язок з 2022 року.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що ОСОБА_5 знає через її батька, він працював в ДАІ м. Маріуполя, а потім працювала і ОСОБА_5 , вони працювали в м. Маріуполі, ГУНП в Донецькій області де він був начальником відділу телефонних комунікацій та структурованих кабельних систем, а ОСОБА_5 працювала в іншому відділі їхнього управління державним службовцем на посаді головного спеціаліста, якого саме він не пам`ятає. З ОСОБА_5 мали суто робочі стосунки. Свідок зазначив, що йому на досудовому слідстві йому були пред`явлені фотокартки 3-4 осіб, з яких він впізнав ОСОБА_5 , що і було занесено до протоколу. Після 2022 року він зв`язок з ОСОБА_5 не підтримував, йому лише відомо, що вона залишилась в м. Маріуполі. Також зазначив, що з ним проводився огляд відеозапису з каналу «YouTube», як точно називався запис він не пам`ятає, щось про «ДНР». На відеозапису був ролик з відкриття МРЕО в Маріуполі на окупований території, там були якісь представники «ДНР» та приймала учать ОСОБА_11 , це було «ДНР» у м. Маріуполі, ОСОБА_5 приймала участь там як представниця МРЕО м. Маріуполя в т.з «ДНР». В березні 2022 року вони виїхали з Маріуполя і більше ніяких стосунків у нього з ОСОБА_5 не було. На його думку ОСОБА_5 залишилась на окупований території добровільно, переїхати в інше місто на території України у неї бажання не було.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що ОСОБА_5 знає, раніше працювали разом в одному управлінні в Маріуполі, ГУНП Донецької області. Він тоді обіймав іншу посаду, а ОСОБА_5 працювала в іншому відділі. Вони з ОСОБА_5 працювали в одному управлінні та були в одних кабінетах в м. Маріуполі. Стосунки з ОСОБА_5 були суто робочми. Він пізнавав ОСОБА_5 за фотознімками, дізнався, що вона працює в МРЕО в Маріуполі при окупаційній владі. З лютого 2022 року він не бачив ОСОБА_5 та не спілкувався з нею. Також з ним слідчим проводився перегляд відеозапису на «YouTube», на якому був стенд якийсь, якісь написи МРЕО «ДНР», а ОСОБА_5 там кимось працює при окупований владі. Як він зрозумів, ця установа, де видають водійські посвідчення. На його думку, ОСОБА_5 співпрацює з окупаційною владою, та прийняла таке рішення самостійно.

Окрім показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , винність ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується також і іншими доказами, безпосередньо дослідженими у кримінальному провадженні.

Так, в рапорті заступника начальника відділу СУ ГУНП в Донецькій області на адресу начальника ГУНП в Донецькій області про виявлення кримінального правопорушення зазначено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно надала згоду представникам т.з. «днр» на добровільне зайняття посади у «Межрайонном регистрационно-экзаменационном отделе №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого районов», який входить до «Управлений госавтоинспекции МВД ДНР» (т.1 а.п.197).

З протоколу огляду від 16.07.2022 з доданими фототаблицями та диском, вбачається, що оперуповноважений Донецького управління Департтаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_12 з участю спеціаліста ОСОБА_13 провів слідчу (розшукову) дію - огляд і фіксацію інформації, розміщеної у вільному доступі в мережі Інтернет, а саме на відеохостингу «YouTube», з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після відкриття зазначеного відеоролику, який розміщений на каналі «МВД ДНР», під відеозаписом вказано 10998 переглядів та дата публікації 14.07.2022, тривалість відеоролику «01 хв. 24 сек.». під час відтворення відеозапису було встановлено, що на ньому відтворюється аудіо-відео інформація, про роботу незаконного правоохоронного органу «Межрайонный регистрационно-экзаменационный отдел №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого района управления Госавтоинспекции МВД ДНР», який працює за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14.

Під час перегляду відеоролику встановлено, що на відрізку відтворення з 00 хв. 40 сек. 00 хв. 43 сек. зображена дівчина із довгим темним волоссям, яка сидить за робочим столом та отримує документи від відвідувача. В ході огляду встановлено, що вказаною дівчиною є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працювала на посаді спеціаліста УІАП ГУНП в Донецькій області. Вказаний відеозапис записано на матеріальний носій інформації CD «Axent» диск об`ємом 700 МB, на конверті з диском зроблено напис «Додаток 1 із записаною в ході огляду від 16.07.2022 інформацією з «YouTube» (т.1 а.п.230-237).

Вказаний диск переглянуто в судовому засіданні, та наявна на ньому інформація повністю відповідає вищезазначеним даним, зафіксованим в протоколі. Допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили наявну на диску інформацію, а також те, що вказаний диск було переглянуто в їхній присутності.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та додатку до цього протоколу у вигляді фототаблиці від 26.07.2022, проведеного в присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_9 останнійсеред пред`явлених йому чотирьох осіб впізнав особу зображену на фотознімку під номером чотири, як ОСОБА_5 , яка працювала спеціалістом сектору статистичної роботи та звітності УІАП ГУНП в Донецькій області до початку військової агресії з боку РФ 24.02.2022. Та яку він бачив в відеоролику під назвою «В Мариуполе возобновляется работа МРЭО ГАИ» (мовою оригіналу) на відеохостингу «YouTube» на каналі «МВД ДНР». Ознаки за якими впізнає особу, свідок зазначив, особа жіночої статі, вік приблизно 27-29 років, нормальної тіло будови, середнього зросту, волосся довге, зазвичай фарбоване, обличчя овальне, а також за взаємним розташуванням очей, носа, рота на обличчі. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання на фото №4 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишня спеціалістка сектору статистичної роботи та звітності УІАП ГУНП в Донецькій області (т.1 а.п.238-240);

Згідно з протоколом огляду від 12.08.2022, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_14 провів слідчу (розшукову) дію -огляд інформації, яка знаходиться на CD-R «Axent» об`ємом 700 МВ, який є додатком до протоколу огляду від 16.07.2022, з якого встановлено, що об`єктом огляду є відео файл з назвою «В Мариуполе возобновляется работа МРЭО ГАИ», яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході огляду зазначеного відеоматеріалу встановлено, що на ньому відтворюється аудіо-відео інформація, про роботу незаконного правоохоронного органу «Межрайонный регистрационно-экзаменационный отдел №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого района управления Госавтоинспекции МВД ДНР», який працює за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14. Під час перегляду відео файлу свідок ОСОБА_9 заявив, що на відео з 00хв.17 сек. до 00 хв. 33 сек. зображено адміністративну будівлю РСЦ МВС України в Донецькій області, розташовану за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14.Під час перегляду відеоролику встановлено, що на відрізку відтворення з 00 хв. 40 сек. 00 хв. 43 сек. на якому зображена дівчина із довгим темним волоссям, яка сидить за робочим столом та отримує документи від відвідувача. Під час перегляду вказаного відрізку свідок ОСОБА_9 вказав, що впізнає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка раніше працювала на посаді спеціаліста УІАП ГУНП в Донецькій області.(т.1 а.п.241-244);

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та додатку до цього протоколу у вигляді фототаблиці від 26.07.2022, проведеного в присутності двох понятих за участю свідка ОСОБА_8 останній серед пред`явлених йому чотирьох осіб впізнав особу зображену на фотознімку під номером один, як ОСОБА_5 , яка до початку військової агресії з боку РФ 24.02.2022 працювала спеціалістом сектору статистичної роботи та звітності УІАП ГУНП в Донецькій області до. Та яку він бачив в відеоролику під назвою «В Мариуполе возобновляется работа МРЭО ГАИ» (мовою оригіналу) на відеохостингу YouTube на каналі «МВД ДНР». Ознаки за якими впізнає особу, свідок зазначив, особа жіночої статі, вік приблизно 27-29 років, нормальної тіло будови, середнього зросту, волосся довге, зазвичай фарбоване, обличчя овальне, а також за взаємним розташуванням очей, носа, рота на обличчі. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання на фото №1 зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишня спеціалістка сектору статистичної роботи та звітності УІАП ГУНП в Донецькій області (т.1 а.п.245-247);

Згідно з протоколом огляду від 12.08.2022, проведеного за участю свідка ОСОБА_8 , старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_14 провів слідчу (розшукову) дію -огляд інформації, яка знаходиться на CD-R «Axent» об`ємом 700 МВ, який є додатком до протоколу огляду від 16.07.2022, з якого встановлено, що об`єктом огляду є відео файл з назвою «В Мариуполе возобновляется работа МРЭО ГАИ», яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході огляду зазначеного відеоматеріалу встановлено, що на ньому відтворюється аудіо-відео інформація, про роботу незаконного правоохоронного органу «Межрайонный регистрационно-экзаменационный отдел №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого района управления Госавтоинспекции МВД ДНР», який працює за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14. Під час перегляду відео файлу свідок ОСОБА_8 заявив, що на відео дійсно зображено адміністративну будівлю РСЦ МВС України в Донецькій області, розташовану за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14.Під час перегляду відеоролику встановлено, що на відрізку відтворення з 00 хв. 40 сек. 00 хв. 43 сек. на якому зображена дівчина із довгим темним волоссям, яка сидить за робочим столом та отримує документи від відвідувача. Під час перегляду вказаного відрізку свідок ОСОБА_8 вказав, що впізнає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка раніше працювала на посаді спеціаліста УІАП ГУНП в Донецькій області.(т.2 а.п.1-4);

Згідно з протоколом огляду від 05.04.2023, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_14 провів слідчу (розшукову) дію -огляд інформації, яка знаходиться на CD-R «Axent» об`ємом 700 МВ, який є додатком до протоколу огляду від 16.07.2022, з якого встановлено, що об`єктом огляду є відео файл з назвою «В Мариуполе возобновляется работа МРЭО ГАИ», яка розміщена за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході огляду зазначеного відеоматеріалу встановлено, що на ньому відтворюється аудіо-відео інформація, про роботу незаконного правоохоронного органу «Межрайонный регистрационно-экзаменационный отдел №2 по обслуживанию г. Мариуполя, Володарского и Першотравневого района управления Госавтоинспекции МВД ДНР», який працює за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14. Під час перегляду відео файлу свідок ОСОБА_10 заявила, що на відео дійсно зображено адміністративну будівлю РСЦ МВС України в Донецькій області, розташовану за адресою: м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14.Під час перегляду відеоролику встановлено, що на відрізку відтворення з 00 хв. 40 сек. 00 хв. 43 сек. на якому зображена дівчина із довгим темним волоссям, яка сидить за робочим столом та отримує документи від відвідувача. Під час перегляду вказаного відрізку свідок ОСОБА_10 вказала, що впізнає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка раніше працювала на посаді спеціаліста УІАП ГУНП в Донецькій області.(т.2 а.п.42-45).

Наявність у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України підтверджується особовою карткою про отримання паспорта громадянина України з фотокарткою № НОМЕР_1 , виданого 05.05.2019 Жовтневим РВ Маріупольського У УМВС України в Донецькій області та отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 виданого Приморським відділом у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, що дослідженні судом безпосередньо у судовому засіданні.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження від 21.09.2022, постанову про визначення групи прокурорів від 21.09.2022, постанову про доручення проведення досудового розслідування та визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування від 21.09.2022, постанову про визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування від 08.09.2022, повідомлення про початок досудового розслідування від 08.09.2022, постанову про визначення групи прокурорів від 12.09.2022, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження від 13.09.2022, лист начальника Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки на адресу заступника начальника СУ ГУНП в Донецькій області №533/42-04/01-2022 від 14.07.2022, постанову про доручення проведення досудового розслідування та визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування від 15.07.2022, повідомлення про початок досудового розслідування від 15.07.2022, постанову про призначення групи прокурорів від 15.07.2022, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України №13638/301-2022 від 15.07.2022, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України №13640/20-2022 від 18.07.2022, постанову про визначення підслідності від 19.07.2022, постанову про призначення слідчого у кримінальному провадженні від 27.07.2022, повідомлення про початок досудового розслідування від 27.07.2022, лист старшого слідчого в ОВС СВ ГУ СБУ України в Донецькій та Луганській областях 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) на адресу начальника ДУ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №78/2/13-6122нт від 27.07.2022, постанову про доручення проведення слідчих (розшукових) дій від 27.07.2022, постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 01.08.2022, постанову про доручення проведення досудового розслідування та визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування від 01.08.2022, постанову про призначення групи прокурорів від 02.08.2022, постанову про залучення спеціаліста в кримінальному провадженні від 16.07.2022, повідомлення про підозру від 14.09.2022, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України №3474/20-2022 від 21.09.2022, лист начальника Донецького управління ДВБ НП України до СВ СУ ГУНП в Донецькій області №1017/42-04/02-2022 від 21.09.2022, постанову про оголошення розшуку підозрюваної від 21.09.2022, , доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40 КПК України №3475/20-2022 від 21.09.2022, постанову про доручення призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням від 21.09.2022, повістки про виклик, доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням №028-0003097 від 21.09.2022, постанова про залучення захисника від 21.09.2022, ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2022, від 07.11.2022, від 05.10.2022, від 29.09.2022, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положеньч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дані ними безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими документами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, кваліфікуючи її дії за ч.7 ст. 111-1 КК України.

Виходячи з зазначеного, судом поза розумним сумнівом, достовірно встановлено, що ОСОБА_5 добровільно, будучи громадянкою України, зайняла посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 111-1 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінального правопорушення і дані про особу винної, яка раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, що передбачено п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, зважаючи на той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 , як громадянка України, вчинила особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, тому суд, враховуючи особу обвинуваченої, яка у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, підвищену суспільну небезпечність даного злочину, його тяжкість, наявність обставини, що обтяжує покарання та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції встановленої ч.7 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке належить їй на праві власності.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

На думку суду, саме така міра покарання є законною, обґрунтованою, справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення як нею, так і іншими особами кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, згідно ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Даних щодо наявності процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні прокурором не надано.

Керуючись ст.ст. 323, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Речовий доказ: 1 (один) оптичний диск формату CD-R «Axent» об`ємом 700 МВ, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченій, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя ОСОБА_1