Справа № 369/5097/25
Провадження № 1-кп/369/1649/25
В И Р О К

іменем України

31.03.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисенка В.В.

при секретарці Дубицькій М.І.

за участю прокурорки Мокрицької І.А.

захисника Осадчого С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-?X.

Також подальшими Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 15.01.2025 № 4220-?Х та згідно з яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб (тобто до 09 травня 2025 року).

Незважаючи на дію в Україні воєнного стану, усвідомлюючи вищевказані обставини, ОСОБА_1 25.02.2025 о 19 годині 25 хвилини перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на парковці електросамокат «Lenovo Electric Scooter M2 White», поруч з яких нікого не було та вирішив ним заволодіти.

Так, 25.02.2025 о 19 годині 27 хвилин, ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв електросамокат «Lenovo Electric Scooter M2 White», належний ОСОБА_2 , який поклав до багажника власного автомобіля марки «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Одразу після цього, ОСОБА_1 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, утримуючи при собі вищевказане майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим, згідно висновку товарознавчої експертизи, завдав потерпілому ОСОБА_2 майнової шкоди на загальну суму 5562,50 гривень.

В підготовчому судовому засіданні прокурорка просила затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_1 . Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурорки.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вислухавши думку сторін, вивчивши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 є тяжким злочином, обвинувачений раніше не судимий, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий, негативних характеристик за місцем проживання не має.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст. 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_1 1591,80 грн. в дохід держави за проведення судових експертиз.

Речові докази відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_1 та прокурором.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 зобов`язати в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_1 1591 (тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 (вісімдесят) копійок за проведення судової експертизи на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя В.В. Лисенко