ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/90/25 Справа № 695/771/20 Категорія: ч. 2 ст. 140 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_9 про проведення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 28.12.2023 р. ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирався.

Цивільний позов задоволений частково.

Стягнуто із КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради на користь законного представника ОСОБА_11 ОСОБА_12 завдану матеріальну шкоду в сумі 1998, 70 грн. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_10 , відповідно до наказу головного лікаря Золотоніської центральної районної лікарні № 82/о від 18.07.2013 р., призначений на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації Золотоніської центральної районної лікарні, згідно наказу головного лікаря Золотоніської центральної районної лікарні № 107/о від 03.11.2014 р. переведений на 0,5 ставки на посаду лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації Золотоніської центральної районної лікарні та 0,5 ставки на посаду лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Золотоніської центральної районної лікарні, перебуваючи відповідно до наказу головного лікаря Золотоніської центральної районної лікарні № 49/о від 29.04.2015 р., на посаді лікаря акушер-гінеколога полового відділення Золотоніської центральної районної лікарні, маючи відповідно до диплома вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» серії №38808138 від 30.06.2010 р. освіту за спеціальністю «лікувальна справа» та кваліфікацію спеціаліста «лікар», відповідно до наказу Черкаського обласного управління охорони здоров`я від 13.10.2016 р. № 107 маючи другу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «акушера-гінеколога», відповідно до ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 р. є медичним працівником за спеціальною освітою, а також відповідно до 2-го розділу посадової інструкції «лікаря-акушер-гінеколога полового відділення Золотоніської ЦРЛ», затвердженої головним лікарем Золотоніської центральної районної лікарні 04.01.2012 р., з якою ознайомлений 03.11.2014 р., будучи зобов`язаним здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, сприяння ранньому виявленню ускладнень вагітності та пологів, надання кваліфікованої медичної допомоги під час пологів, здійснення лікування та нагляд за породіллям, організовувати та проводити диспансеризацію гінекологічних хворих, застосовувати сучасні методи профілактики, лікування та реабілітації в межах своєї спеціальності, володіти всіма методами амбулаторного та стаціонарного лікування, володіти повним обсягом хірургічних втручань, включаючи екстирпацію матки, перев`язку підчеревних артерій, мікрохірургічні та пластичні операції, надавати швидку і невідкладну медичну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю, здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів, проводити консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей, у тому числі вдома, планувати роботу та проводити аналіз її результатів, дотримуватись принципів медичної деонтології, працювати у тісному контакті з лікарями інших спеціальностей, вести лікарську документацію, дотримуватись правил користування апаратурою та обладнанням, керувати роботою підпорядкованого середнього медичного персоналу та інше, згідно п. а) ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 р. будучи зобов`язаним надавати своєчасну та кваліфіковану медичну та лікарську допомогу, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для неповнолітнього за наступних обставин.

1.09.2015 р. о 16:00 год. ОСОБА_10 заступив на нічне чергування в стаціонарне пологове відділення Золотоніської центральної районної лікарні, мав достатній досвід та кваліфікацію, всі необхідні умови та засоби для проведення лікування та лабораторних досліджень, був відповідальний за надання медичної допомоги потерпілій ОСОБА_7 з моменту її сумісного огляду 1.09.2015 р. о 16:00 год. з лікарем акушером-гінекологом пологового відділення Золотоніської центральної районної лікарні ОСОБА_13 , стан жінки та плода відмічено як задовільний. О 17:30 год. зафіксовано відходження прозорих навколоплідних вод, а о 22:10 год. черговим лікарем ОСОБА_10 діагностовано ускладнення в пологах - дистрес плоду, передчасне відшарування нормально розташованої плаценти. Пологи були закінчені оперативним шляхом - кесарів розтин по 1-й категорії ургентності, як і передбачено клінічним протоколом з акушерської допомоги «Кесарів розтин» затвердженим Наказом МОЗ України від 27.12.2011 р. № 977.

Однак, зважаючи на стан дитини при народженні (на 1-й хвилині 2 б) за шкалою Апгар, а на 5-й 3 б)), наявність ознак асфіксії тяжкого ступеня та клінічних проявів гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС, згідно висновку експерта ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» № 361, 361-А/18, на даному етапі ОСОБА_10 допущено недооцінку стану плода та несвоєчасну діагностику ускладнень з його боку (дистрес плода в пологах), яка потребувала негайного перегляду акушерської тактики. Також, останнім не здійснено кардіотокографічного дослідження плода, яке б об`єктивізувало стан плоду, надало б можливість встановити коли саме виникли ускладнення. ОСОБА_10 не забезпечено ретельного спостереження за станом плода в період часу з 16:00 год. до 22:10 год. із застосуванням фетального моніторингу (проведення КТГ), що є недоліком. Окрім того, в зазначений період останнім не проведено внутрішнє акушерське дослідження (для визначення ефективності пологової діяльності), яке відповідно до вимог клінічного протоколу з акушерської допомоги «Нормальні пологи», затвердженого Наказом МОЗ України № 624 від 03.11.2008 р., повинно виконуватися кожні 4 години, що також є недоліком. Згідно висновку експерта № 361, 361-А/18 від 28.02.2019 р. в даному випадку мало місце недооцінка стану плода, несвоєчасна діагностика його дистресу, що призвело до тяжких наслідків у новонародженої дитини. Таким чином, між недоліками, які були припущені під час пологів, розвитком ускладнень з боку плода та в подальшому захворювань у дитини, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Внаслідок зазначених діянь ОСОБА_10 , спричинено тяжкі наслідки для новонародженого потерпілого ОСОБА_11 , а саме гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи у вигляді синдрому рухових порушень, спастичного тетрапарезу, затримки розвитку, збіжної паретичної косоокості.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок стосовно ОСОБА_10 та закрити кримінальне провадження з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду.

У судовому засіданні Черкаського апеляційного суду 25.03.2025 р. захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про повторне призначення комісійної судово медичної експертизи.

Клопотання обґрунтовув тим, що, на його думку, в попередніх експертизах питання про нанесення травми лівої частини голови дитини не було предметом дослідження експертів. Причина травми судом так і не встановлена.

Заслухавши захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали клопотання захисника та просили його задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_7 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 , які всі заперечували проти задоволення вказаного клопотання, як необґрунтованого, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 332 КПК України визначено, що під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, суд має право своє ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

На виконання ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про те, що сторона кримінального провадження, враховуючи принцип змагальності кримінального провадження, повинна вказати обставини, які можуть бути підтверджені або спростовані внаслідок проведення будь-якого експертного дослідження та продемонструвати, що його проведення є необхідним для пошуку істини (справа «Краксі проти Італії», 5.12.2002 р.). Вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо сторона обвинувачення просить, щоб суд прийняв інші докази, такі як висновок експерта, національний суд повинен вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи. Національний суд може вільно, за умови дотримання умов Конвенції, відмовити в проведенні експертизи, запропонованою стороною провадження (справи «Хусейн та інші проти Азербайджану»; «Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії»).

За таких обставин, право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них, згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових концепції справедливого суду, кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом.

Апеляційний суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання, тому що на переконання апеляційного суду, дослідження причин тяжкого стану здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , які на думку сторони захисту потребують проведення судово-медичної експертизи, з урахуванням того, що під час розгляду в суді першої інстанції ніхто з учасників розгляду не піддавав сумніву достовірність висновків експертів, не мають значення в плані доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого, враховуючи наявність інших доказів у даному кримінальному провадженні, оцінка яких в їх сукупності буде надана судом у нарадчій кімнаті.

Що стосується того, що в попередніх експертизах питання про нанесення травми лівої частини голови дитини не було предметом дослідження експертів і причина травми судом так і не встановлена, то апеляційний суд вважає таке твердження безпідставним, оскільки травма лівої частини голови дитини об`єктивно не була встановлена висновками експертів, наслідки для новонародженого потерпілого були предметом дослідження судово-медичних експертів та викладені у відповідних документах.

За таких умов та з урахуванням того, що захисник ОСОБА_9 у клопотанні про призначення судово-медичної експертизи вказує на можливе вчинення іншими особами кримінального правопорушення, що виходить за межі пред`явленого обвинувачення, або можливі правові підстави для визнання ряду доказів недопустимими, але не вказує на них прямо, тобто не навів переконливих мотивів для її проведення, апеляційний суд вважає, що в задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 332, 405 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді