Справа № 527/2327/24
провадження № 1-кп/527/47/25
УХВАЛА

про застосування примусових заходів медичного характеру

15 січня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000321 від 13.05.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, Закарпатської області, українки, гр. України, не працюючої, з середньою освітою, заміжня, маюча на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваюча на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F20.0, інвалід 3 групи, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 297 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Так, 11 травня 2024 року близько 09:00 год. ОСОБА_7 , прийшла до могили свого знайомого - військовослужбовця Збройних Сил України, ОСОБА_9 , на території кладовища, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , догляд за якою здійснює брат померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де розпивала алкогольний напій.

ОСОБА_7 , знаходячись на місці поховання (могилі) військовослужбовця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , нанесла один прямий удар ногою по насипу землі на могилі та в подальшому за допомогою пластикової пляшки, яку ОСОБА_7 тримала в руці, нанесла не менше двох ударів по пам`ятній табличці, що встановлена на дерев`яному хресті, тим самим пошкодила її, чим вчинила наругу над могилою померлого ОСОБА_9 .

Таким чином, своїми діями, які виразилися в оскверненні могили особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, визнаної Верховною Радою України агресором, ОСОБА_7 , вчинила суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 297 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 415 від 30.07.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в період часу, що відноситься інкриміноване їй протиправне діяння, страждала хронічними психічними захворюваннями у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу з дефектом особистості по змішаному типу. Наявне у ОСОБА_7 хронічне психічне захворювання позбавило її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України, перед судом постати не може, потребує примусових заходів медичного характеру не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй суспільно-небезпечних діянь, а також враховуючи висновки судово-психіатричного експерта, підтримала клопотання та просила застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 та особа щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що вони погоджуються з думкою прокурора, не заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він пробачив ОСОБА_7 за вчинене діяння та підтримав клопотання прокурора.

Факт вчиненням ОСОБА_7 вказаних суспільно-небезпечних діянь підтверджується наступними доказами:

-витягом з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.05.2024 року;

-протоколом огляду місця події від 12.05.2024 року, а саме території цвинтаря, що розташоване в с.Погреби Кременчуцького району Полтавської області та фото-таблицею;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.05.2024, 28.05.2024, 17.05.2024 та довідками до них;

-протоколом огляду відеозапису від 28.05.2024 року з відеозаписом;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 28.05.2024 року;

-протоколом повторного огляду відеозапису від 30.05.2024 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2024 року за участю свідка ОСОБА_10 та відеозаписом.

Разом з тим, в процесі судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, на даний час перед слідством і судом постати не може, тому прокурор звернулася до суду із клопотаннями у яких просила застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричного експерта № 415 від 30.07.2024 року та зазначено, що під експертна виявляла ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу з дефектом особистості по змішаному типу, яке позбавляло її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Враховуючи викладене, а також те, що стан у ОСОБА_7 наразі є таким, що позбавляє її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.ст. 511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 512-513, 516 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходівОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хуст, Закарпатської області, українки, гр. України, не працюючої, з середньою освітою, заміжня, маюча на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваюча на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F20.0, інвалід 3 групи, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, примусові заходи медичного характеру, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази по справі диск DVD-R залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору, особі, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, захиснику особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Копію ухвали направити потерпілим для відому та ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1