1-в/205/515/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Мирне Курського району Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимого:

1) 23 липня 2004 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.263 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2005 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання;

2) 23 вересня 2009 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, 02 серпня 2010 року постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання;

3) 03 липня 2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до чотирьох років і одного місяця позбавлення волі, звільненого 03 серпня 2018 року по відбуттю строку покарання;

4) 23 квітня 2020 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ст.126-1 КК України до шести місяців арешту, фактично проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 ,

5) 02 жовтня 2020 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ст.126-1, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст.71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить звільнити його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора який відніс вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2020 року за ст.126-1, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст.71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без

Так, за сказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він:

28 квітня 2020 року, викрав газовий балон, об`ємом 50 літрів, що був у користуванні, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду, в розмірі 420,00 грн.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2029 року в сумі 2102 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2020 році становила 2102 грн.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2020 року, становить 420 гривень, а від так не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу що, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Тобто, зазначені зміни стосуються кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 190 та 191 КК.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1, та ч.2 ст.289 КК України та вищевказаний Закон про кримінальну відповідальність не розповсюджується на вказані статті закону України про кримінальну відповідальність, суд не знаходить матеріальних підстав для застосування положень ч. 2 ст. 74 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , від покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, призначеного йому за ч. 2 ст. 185 КК України вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2020 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2020 року

- за ст.126-1 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 02.10.2020 року, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 квітня 2020 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_6