Справа № 442/328/25
Провадження № 1-в/442/37/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайсуду Львівської області в режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» заяву щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, пенсіонер, раніше не судимого

засудженого: 28.12.2021 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.05.2024 вирок в частині призначеного покарання змінено, вважати засудженим за ч.2 ст. 121, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, -

встановив:

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява щодо умовно-дострокового звільнення від засудженого ОСОБА_5 . Адміністрацією ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», надано матеріали особової справи №195-С-24.

Представник адміністрації ДВК №40 заяву не підтримала з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення, крім того 02.12.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, повторний розгляд в суді можливий після одного року з часу відмови, прокурор заяву не підтримав. Засуджений заяву підтримав та просив її задоволити.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що він вчинив умисний тяжкий злочинів.

Суд врахує особу засудженого, з оглянутої характеристики встановлено, що під час відбування покарання у місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі засуджений характеризується наступним чином: утримуючись у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)»» допустив одне порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарно відповідальності. 13.06.2024 прибув для відбування покарання до державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)». В основному дотримується встановлених вимог режиму відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Дотримується правил пожежної безпеки. Заходи індивідуальної програми виконані частково, у засудженого відсутня вмотивованість до виконання плану індивідуальної роботи, працевлаштування на виробництві установи, відсутні позитивні плани на майбутнє, що суттєво впливає на ризик вчинення злочину, не бере участі у програмах, заходах/має негативне ставлення до участі в програмах, соціальні зв`язки не підтримуються, самооцінка адекватна. Процесуальні витрати на користь держави не відшкодовано.

Вину у скоєному злочині визнав.

Прокурор заперечує щодо умовно-дострокового звільнення засудженого оскільки, поведінка засудженого не може свідчити про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, оскільки протягом усього часу відбування покарання він не заохочувався.

Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням (заявою) засудженого, його адвоката чи захисника.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2024 на підставі ч. .7 ст. 539 КПК Українита керуючись ст.81 КК України, ст.107 КВК України, ст.537 ч.1 п.2 КПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити засудженому ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Ухвала підлягає оскарженню до Львівського апеляційного суду впродовж семи днів через Дрогобицький міськрайсуд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1