Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/52/18
Провадження № 1-кп/553/2/2025
У Х В А Л А

Іменем України

26.03.2025м. Полтава

колегія суддів Ленінського районного суду м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000378 від 10.08.2017 року, яке надійшло 11 січня 2018 року до суду з Прокуратури Полтавської області, відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 п.7 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшло в січні 2018 року кримінальне провадження разом з обвинувальним актом, складеним в рамках кримінального провадження за № 0000378 від 10.08.2017 року, відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 п.7 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

27 лютого 2018 року проведено підготовче судове засідання, призначено провадження до судового розгляду.

Ухвалою колегії суддів від 07 червня 2022 року виділено матеріали кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного до ЄРДР за № № 0000378 від 10.08.2017 року, зі справи № 553/52/18, провадження № 1-кп/553/17/2022 в копіях документів - в окреме провадження, присвоєно виділеному кримінальному провадженню окремий унікальний номер та номер провадження, визначивши при цьому в порядку ст. 35 КПК України склад суду, який має розглядати дане виділене кримінальне провадження.

Виділено кримінальне провадження стосовно ОСОБА_14 та зупинено до розшуку обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю відносно ОСОБА_16 , посилаючись на те, що термін дії ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року закінчується 28.03.2025 року на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_16 може переховуватись від суду, так як він, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цбому прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків, які є його знайомими, та на потерпілих, забезпечення безпеки яких наразі припинено, може продовжувати вчиняти інші злочини, так як покарання за попереднім вироком не стало перепоною для вчинення нових кримінальних правопорушень, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 не заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданнні підтримав думку свого захсиника.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_10 підтримали думку захисників.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як встановлено в ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.12.2017 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 спливає 12.01.2018 року о 17 год. 43 хв., законність та обґрунтованість даної ухвали підтверджено Апеляційним судом Полтавської області 21.12.2017 року.

Згідно ухвали колегії суддів від 12.01.2018 року термін дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_8 продовжено до 60 днів до 12 березня 2018 року. В подальшому захід забезпечення кримінального провадження було неодноразово продовжено.

У відповідності до ухвали колегії суддів від 28 січня 2025 року ОСОБА_8 зміненго запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю, строком на 60 днів, який спливає 28 березня 2025 року.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, вчинених з застосуванням насильства.

Разом з цим, суд констатує , що ризики наявні даному кримінальному провадженні на даний час істотно зменшились, оскільки прокурор від ряду свідків обвинувачення відмовився, а судом майже повністю проведено дослідження письмових доказів , що вказує про обгрунтуваність клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

У відповідног до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питанння суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двоїх місяців.

Суд констатує , що наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 сталих соціальних зв`язків, репутації, майнового стану, стану здоров`я, останній має ІІІ групу інвалідності, підтверджено стороною захисту належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 має сталі соціальні зв`язки, репутацію останнього, майновий стан та стан здоров`я обвинуваченого, який має ІІІ групу інвалідності та приймаючи до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого, яка суттєво змінилась в позитивний бік, суд вважає за можливе продовжити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, що буде в повній мірі забезпечувати процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_8 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі істотно зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У відповідно до ст. 17 ЗУ " Про виконання рішень та застосування практики Європейського союзу з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розумінні ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.

Таким чином, зважаючи на вказані вище обставини та факти, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вище обставини з прокурором щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електоронних засобів контролю є вагомими, переконливими.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що на даний час зменшились ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_8 за умови цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що дає підстави суду для висновку про те, що подальше продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є виправданим та з метою запобігання ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, досягнення справедливого балансу інтересів суспільства з вимогами захисту прав конкретної особи, на даний час буде достатнім.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків та обов`язковим носінням електронного засобу контролю, є обгрунтовнаим та таким, що підлягає до задоовлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 177-179, 181,182, 183, 197, 331, 376 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 553/52/18, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- носити засіб електронного контролю;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 553/52/18.

Строк дії ухвали становить 60 днів з 26 березня 2025 року до 24 травня 2025 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_8 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що порушення умов дії домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3