Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/96/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 436-2 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000086 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 436-2 КК України заапеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2024, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 04.09.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 , якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , зі слів працюючого технічним працівником ПАТ НВП «Радій», не одруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покладено на ОСОБА_6 обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення лінгвістичної експертизи № 47 від 30.07.2024 9466 гривень.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України за таких обставин.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи спеціально створений акаунт у соціально-орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Telegram», під назвою « ОСОБА_10 )» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 поширював матеріали, у яких встановлено виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

06.12.2023, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , із використанням власного мобільного телефону марки «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , використовуючи додаток Telegram, розмістив коментар наступного змісту: «Тварь. Если бы он не лез в дела Украины и ее взаимоотношения с РФ, всего этого кошмара и войны не было бы. Всё реально закончилось бы ещё до лета 22 года и братские республики воссоединились...».

Відповідно до висновку експерта № 47 від 30.07.2024 у вказаному коментарі, який поширив ОСОБА_6 , встановлено наявність заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, 08.02.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , із використанням власного мобільного телефону марки «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , використовуючи додаток Telegram, розмістив коментар: «По крайней мере он был на посту Премьера намного лучше всяких шмыгалей, зеленских и прочих бездарей. Да и вся команда Азарова не приводили войну в Украину в отличии от пост майданной банды».

Відповідно до висновку експерта № 47 від 30.07.2024 у вказаному коментарі, який поширив ОСОБА_6 , встановлено наявність заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, 15.02.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , із використанням власного мобільного телефону марки «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , використовуючи додаток Telegram, розмістив текст наступного змісту: «Россия никогда не разделяла русских и украинцев и Россию и Украину, потому что мы единый народ. Ещё раз заявил ОСОБА_11 . И это подтверждает главный тезис ОСОБА_11 в исторической части его знаменитого интервью, - жители Украины в большинстве своём русские люди больше тысячи лет. И вывод очевидне - они должны жить вместе. Это и есть цель СВО. Не завоевать чужую Украину, а присоединить свою Украину». Також розмістив наступний коментар: «Отлично сказано. Так и есть. Справедливость на стороне России. Пусть все получится».

Відповідно до висновку експерта № 47 від 30.07.2024 у вказаному коментарі, який поширив ОСОБА_6 , встановлено наявність виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, 14.06.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , із використанням власного мобільного телефону марки «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , використовуючи додаток Telegram, розмістив коментар наступного змісту: «Так уже все электростанции уничтожены. СВО идёт по плану и с опережением графика. ВСУ громится каждый день, великие победы куются. Так вижу! Быть бобру».

Відповідно до висновку експерта № 47 від 30.07.2024 у вказаному коментарі, який поширив ОСОБА_6 , встановлено наявність заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду першої інстанції змінити, визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік. Мобільний телефон «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім - картою повернути власнику ОСОБА_6 , а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Отже, захисник зазначає, що районним судом не були виконані вимоги ч. 7 ст. 374 КПК України в якій прописано, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Сама угода не передбачала застосовування спеціальної конфіскації та вилучення у власність держави мобільного телефону «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім - картою.

Перед затвердженням угоди у відповідності до п. 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, судом першої інстанції, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, під час судового засідання не було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вид покарання було зрозуміло, а інші заходи застосовування спеціальної конфіскації його підзахисному не були роз`яснені.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

На досудовому розслідуванні встановлено, що мобільний телефон «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім - картою належить саме ОСОБА_6 , а тому суд мав би його повернути власнику.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника і просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження і зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме у поширенні матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

04.09.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із вказаною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 з урахуванням істотних для даного кримінального провадження обставин дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного діяння, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, висловив свою згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків визначених судом відповідно до ст. 76 КК України.

В апеляційній скарзі захисник стверджує, що застосування спеціальної конфіскації є порушенням судом вимог ст. 394 КПК України, у зв`язку із призначенням судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди.

Вказане твердження не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства та суперечить практиці Верховного Суду.

Так, за своєю правовою природою спеціальна конфіскація належить до інших заходів кримінально-правового характеру (розділ XIV «Інші заходи кримінально-правового характеру» Загальної частини КК України).

Згідно із вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації, як знаряддя вчинення умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі - речовий доказ мобільний телефон марки «HONOR Magic5 Lite 5G», моделі RMO-NX1, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім - картою.

Вказане рішення районного суду щодо спеціальної конфіскації є законним та узгоджується з практикою Верховного Суду.

Зокрема, у рішенні від 30.06.2022 № 1-р/2022 у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.ст. 96-1, 96-2 КК України (щодо спеціальної конфіскації) Конституційний Суд України визнав такими, що є конституційними, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, при цьому серед іншого вказав, що спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, а її застосування не призводить до збільшення обсягу обвинувачення.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2024 у справі № 183/4229/23 встановлено, що з огляду на те, що спеціальна конфіскація не є видом покарання її застосування не погіршує становище обвинуваченого.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги захисника про те, що застосування спеціальної конфіскації є порушенням судом вимог ст. 394 КПК України, у зв`язку із призначенням суворішого покарання ніж узгодженого сторонами угоди, так як питання спеціальної конфіскації не є покаранням, не є умовами угоди, а на ряду із такими питаннями як визначення іспитового строку при звільненні особи від відбування покарання, стягнення процесуальних витрат кримінального провадження та інше, віднесене до дискреційних повноважень суду при прийнятті остаточного рішення у кримінальному провадженні.

У даному випадку районним судом встановлено, що зазначений телефон є речовим доказом та знаряддям вчинення умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі та законно і обґрунтовано застосовано спеціальну конфіскацію вказаного майна.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції є належно вмотивованим, обґрунтованим і за змістом відповідає вимогам статей 370, 373, 374, 475 КПК України та у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції та положення закону, яким він керувався.

Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування чи зміни судового рішення на думку колегії суддів - відсутні.

Призначене ОСОБА_6 покарання є таким, що узгоджене сторонами та відповідає вимогам КК України, є необхідним для виправлення останнього, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення, не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2024, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 04.09.2024 між прокурором і обвинуваченим, та засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 436-2 КК України - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2