УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 499/152/25

провадження № 51-560впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

у режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження (справа № 499/152/25) за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), обвинувачена порушує питання про направлення указаного вище кримінального провадження з Іванівського районного суду Одеської області до Вишгородського районного суду Київської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно з обвинувальним актом місцем вчинення більш тяжкого з інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а саме передбаченого ч. 3 ст. 358 КК, є м. Вишгород Київської обл., що належить до територіальної юрисдикції Вишгородського районного суду Київської області, який, на її переконання, відповідно до приписів ст. 32 КПК і має здійснювати розгляд згаданого вище кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , який підтримав клопотання, вивчивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання обвинуваченої не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приписами абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено, зокрема, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Згідно з наявними у Суду матеріалами обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358 КК, надійшов до Іванівського районного суду Одеської області. Судовий розгляд у зазначеному провадженні не розпочато.

Положеннями ч. 1 ст. 32 КПК передбачено, зокрема, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.

Отже, за загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якого побудована судова система в цілому.

Відповідно до обвинувального акту більш тяжким кримінальним правопорушенням, з інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_6 , є злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК, а саме підроблення офіційного документу, який видається організацією і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

З об`єктивної сторони інкриміноване за обвинувальним актом ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК, виражається в підробленні офіційного документа.

Підроблення офіційного документа це: повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній; внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей; зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій; підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа. Підроблення офіційного документа вважається закінченим з моменту вчинення зазначених дій.

Водночас із викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці), де саме було підроблено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , а вказане в обвинуваченні місце отримання поштового відправлення, яким доставлено зазначене посвідчення, немає підстав вважати місцем вчинення кримінального правопорушення через те, що інкриміноване діяння є закінченим з моменту підроблення офіційного документа.

За змістом ч. 1 ст. 32 КПК якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з наявними у Верховному Суді матеріалами обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358 КК, було затверджено 10 лютого 2025 року прокурором за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Іванівського районного суду Одеської області.

За таких обставин кримінальне провадження надійшло до суду з дотриманням правил підсудності, а тому наведені в клопотанні обґрунтування про необхідність направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 до Вишгородського районного суду Київської області є неспроможними та Суд не встановив визначених у кримінальному процесуальному законі підстав для задоволення клопотання обвинуваченої.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження (справа № 499/152/25) за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 ст. 358 КК, з Іванівського районного суду Одеської області до Вишгородського районного суду Київської області залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3