Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/480/2025 Справа № 641/733/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270 від 02.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, освіта повна вища, працюючої на посаді начальника цеху № 2 філії «Качанівська №54» Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№100)», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним у кримінальному провадженні за № 0001270 від 02.09.2024 за ч. 2 ст. 271 КК України

02.09.2024 у період часу з 08:00 по 16:00, більш точний час встановити не представилося за можливе, ОСОБА_4 , займаючи посаду начальника цеху № 2 філії «Качанівська № 54» Державного підприємства «Підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 100)», куди входить «Дільниця по виготовленню синтепону», достовірно знаючи, що в її посадові обов`язки входить контроль за додержанням інструкції з охорони праці та техніки безпеки, у порушення вимог п. п. 2.8, 2.11, 2.15, 2.21, 4.2, 4.4, 4.6, 4.8 посадової інструкції начальника цеху № 2, п. п. 1.7 - 7.9 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05), затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15, та інших нормативно-правових актів про охорону праці, неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, що першочергово виразились у злочинній бездіяльності та відсутності контролю за проведенням робіт і дотриманням при цьому правил безпеки праці підлеглими працівниками, допустила та залучила до виконання робіт у виробничих процесах з виготовлення синтепону підсобного робітника, засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що цього ж дня, близько об 16-00 годин, призвело до отримання останньою тілесних ушкоджень у вигляді травматичної ампутації II, III, IV, V пальців правої кисті, які за критерієм розладу здоров`я поєднаною зі стійкою втратою працездатності, відповідно до п. 2.1.1 «б», «г», п. 2.1.2., п. 2.1.4. «г», п. 2.1.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом від 17.01.1995 № 6 МОЗ України, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, тобто в порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що спричинило тяжкі наслідки.

ІІ. Позиція обвинуваченої щодо пред`явленого обвинувачення

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала повністю та беззаперечно вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, погодилася з усіма фактичними обставинами справи, перелік яких наведено в обвинувальному акті. Надала пояснення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялася, зробила для себе висновки щодо недопущення в майбутньому подібних випадків, просила суворо її не карати.

ІІІ. Позиція потерпілої

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, просила проводити судові засідання без її участі та призначити покарання на розсуд суду.

ІV. Оцінка суду

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд уважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд уважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Установлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаються судом доведеними.

Показання ОСОБА_4 , отримані під час її допиту в судовому засіданні, є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Ураховуючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 , у співвідношенні їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 271 КК України - як порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, що спричинило тяжкі наслідки.

Отже, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 271 КК України доведена в повному обсязі.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України відсутні.

VІ. Мотиви призначення покарання за обвинуваченням, що визнано судом доведеним

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відносяться до тяжкого злочину;

- ураховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченої до своїх дій та їх наслідків (не залишила місце події, не переховувалася від слідства та суду, активно сприяла досудовому розслідуванню, визнала вину, негайно вжила всіх необхідних заходів з метою допомоги потерпілій, доставлення до санітарної частини, вживає заходів щодо оптимізації виробничих процесів з метою унеможливлення до доступу до верстатів «Лінія для виготовлення синтепону» засуджених осіб, що задіяні на виробництві, а також те, що обвинувачена більше ніж 30 років працює на одному підприємстві Державної кримінально-виконавчої служби України);

- особу винної - її вік, сімейний стан (вдова), не перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра;

- відсутність судимостей;

- наявність постійного місця проживання;

- відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання;

- відсутність обставини, які обтяжують покарання, та наявність обставин, які пом`якшують покарання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що є всі підстави призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкцій статей закону, що передбачають відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 271 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Підстав для позбавлення права обіймати посади та займатися певною діяльністю ОСОБА_4 суд не вбачає, оскільки у такому разі обвинувачена буде позбавлена права та можливості мати роботу та, відповідно, й будь-який дохід, що не буде відповідати основній меті покарання виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, обвинувачена зробила для себе відповідні висновки, про що свідчить її поведінка як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, а позбавлення її права мати роботу та дохід, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 більше ніж тридцять років працює на різних посадах в підприємствах Державної кримінально-виконавчої служби України, за даних конкретних обставин справи буде надто суворим та непропорційним покаранням.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), думку учасників провадження, а також те, що обвинувачена щиро розкаялася та визнала свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд уважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, і тому до неї слід застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченої.

VIІ. Цивільний позов не заявлено

VIІI. Інші питання

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні становлять 49223,20 грн (витрати за проведення комісійної судової експертизи безпеки життєдіяльності № 7648/10512/10513 від 27.12.2024), які слід стягнути з обвинуваченої на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 02.09.2024, накладений згідно ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 у справі № 641/6005/24, скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі вищенаведеного, згідно з ст. 50, 51, 70, 75, 76, ч. 2 ст. 271 КК України, керуючись ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 392-395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, і призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно зі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення комісійної судової експертизи безпеки життєдіяльності № 7648/10512/10513 від 27.12.2024в сумі 49223 (сорок дев`ять тисяч двісті двадцять три) гривні 20 (двадцять) коп.

Скасувати арешт майна, яке тимчасово вилучене під час огляду місця події 02.09.2024, накладений згідно ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 у справі № 641/6005/248.

Речові докази:

верстат під назвою «Лінія для виготовлення сінтепону», на якому 02.09.2024 під час виконання робіт гр. ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, який залишений на відповідальному зберіганні згідно розписки у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який знаходиться у приміщенні (дільниця по виробництву сінтепону) промислової зони Качанівської виправної колонії № 54, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Вишневий, 16, повернути законному володільцю;

сліди з РБК, поміщені та опечатані окремо один від одного у паперових конвертах, загальною кількістю 4 (чотири) конверти, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою м. Харків, пров. Івана Лєщєнкова, 12 - після набрання вироком законної сили знищити;

журнал реєстрації інструктажів з охорони праці на робочому місці, цех № 2, бригада № 33 на 10 (десяти) аркушах у прошитому та пронумерованому вигляді, скріплена печаткою Державної установи № 1 та журнал реєстрації інструкції з охорони праці на 10 (десяти) аркушах у прошитому та пронумерованому вигляді, скріплена печаткою Державної установи № 1, які надані директором філії «Качанівська № 54» Державного підприємства «Підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 100)», ОСОБА_8 , та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 2 ХРУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за адресою м. Харків, пров. Івана Лєщєнкова, 12, повернути директору філії «Качанівська № 54» Державного підприємства «Підприємства Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 100)».

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1