печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7276/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001178 від 28.10.2024 за підозрою заступника начальника 15-ої прикордонної застави (з м.д. АДРЕСА_1 ) 4-ої прикордонної комендатури НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні вказано, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України № 140-ОС від 28.01.2025 ОСОБА_5 призначений на посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_1 ) НОМЕР_2 прикордонної комендатури НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України має спеціальне звання капітан, тобто є працівником правоохоронного органу у відповідності до ст. 6 Розділу ІІ Закону України «Про державну прикордонну службу України».

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 січня 2025 року, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на організацію незаконному переправленню осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, з метою власного незаконного збагачення.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, 04.02.2025 близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе «Дерев`яха» за адресою: м. Сарни, вул. Варшавська, 9В, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 запропонував останньому за грошову винагороду в розмірі 8 000 доларів США за одну особу, організувати незаконний перетин державного кордону України, залучивши для цього невстановлених осіб із місцевих мешканців, з якими він особисто знайомий та сприяти незаконному перетину державного кордону України порадами щодо порядку проходження державного кордону України з республікою Білорусь в зоні дії його прикордонної застави.

При цьому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , порядок та послідовність дій щодо перетину державного кордону, а саме: першочерговість надання грошової винагороди, що перетин державного кордону України з республікою Білорусь буде відбуватись в зоні дії його прикордонної застави, вказав необхідний час для перетину, відсутність болотистої місцевості в зоні дії його застави, необхідність мати при собі грошові кошти в сумі 250 доларів США та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

В подальшому, 06.02.2025, о 15 год. 35 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 з метою з`ясування погодження його пропозиції щодо перетину державного кордону України з республікою Білорусь за 8 000 доларів США особами, які мали намір перетнути державний кордон України.

ОСОБА_7 підтвердив ОСОБА_5 , що одна особа надала свою згоду, а друга має надати відповідь 09.02.2025.

На виконання свого злочинного умислу та попередніх домовленостей 09.02.2025 ОСОБА_5 повторно зателефонував ОСОБА_7 з метою з`ясування згоди другої особи на незаконний перетин державного кордону України з республікою Білорусь за 8 000 доларів США.

Отримавши ствердну відповідь, ОСОБА_5 попередньо призначив здійснення такого перетину державного кордону на 11.02.2025, уточнивши на необхідність узгодження всіх деталей з невстановленими особами з якими він особисто знайомий та які сприятимуть такому незаконному перетину державного кордону України в зоні дії його прикордонної застави.

В подальшому, 11.02.2025 о 21 год 40 хв ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про необхідність прибуття останньому та особам, які мають перетинати державний кордон о 12.02.2025 в м .Сарни з дотриманням тих вимог, які ним зазначені раніше щодо речей, документів та грошових коштів.

На виконання вказаних вказівок ОСОБА_5 12.02.2025 о 09 год. 40 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули на обумовлене Пасємчуком місце, а саме на територію внутрішнього двору ресторано-готельного комплексу «Варшавський» за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Варшавська 6а.

Після цього, 12.02.2025, приблизно о 09 год. 45 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вбиральні ресторано-готельного комплексу «Варшавський» за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Варшавська 6а, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення 2 осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння цьому порадами, щодо послідовності та порядку при перетині державного кордону, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, отримав від останнього грошові кошти в сумі 16 000 доларів США, що станом на 12.02.2025 відповідно до офіційного курсу валют, встановлених НБУ становить 666 720 гривень, що є грошовою винагородою висунутою на попередню вимогу ОСОБА_5 , після чого був затриманий співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку з чим не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

12.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

13.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення, так злочин, вчинення якого йому інкримінується, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна;

- підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановане проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити;

- особисто незаконно впливати на заявника, свідків у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі через свої зв`язки у правоохоронних органах, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань, спонукання співробітників НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України до знищення чи спотворення інформації, яка міститься в документах та речах, що перебувають у володінні, оскільки останній перебуває на керівну посаду в 9 прикордонному загоні ДПС України;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

З урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись, на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, необґрунтованості пред`явленої підозри, що в сукупності слугує підставами відмови у задоволенні клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання документи вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування із свідками із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування із свідками із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 13.04.2025 включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1