Справа № 559/4611/24
номер провадження 1-кп/558/76/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2025 року селище Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, учасника бойових дій, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,
сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -
ОСОБА_3 в серпні 2024 року (точної дати не встановлено), діючи всупереч вимогам ст.ст. 6, 12, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу у великих розмірах, для власного вживання без мети збуту, незаконно, у невстановлений час, неподалік с. Квітневе, Дубенського району Рівненської області, шляхом зривання, придбав дикоростучі рослини роду «Коноплі», що містять у своєму складі екстракт канабісу.
Після чого, ОСОБА_3 переніс вказаний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс у великих розмірах, до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом сушіння та подрібнення, довів їх до стану, що дає змогу використовувати їх як наркотичний засіб та продовжив зберігати для власного вживання без мети збуту до 13 листопада 2014 року.
Так, 13 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області в ході проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено предмети з наявними на них нашаруваннями екстракту канабісу загальною вагою 4,425 г, та канабіс загальною масою 1006,3 г (в перерахунку на суху речовину), які відповідно до списку №1 таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 6 травня 2000 року, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено та згідно таблиці №1 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 1 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», що становить великий розмір.
Крім того, ОСОБА_3 облаштував кімнату пристроями для вживання наркотичних засобів шляхом куріння за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного вживання наркотичних засобів пристроєм для вживання наркотичних засобів, де в період з серпня 2024 року по листопад 2024 року (точної дати не встановлено) добровільно і безоплатно надав для сторонніх осіб, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , для вживання наркотичних засобів, шляхом паління наркотичного засобу «канабіс», через спеціально виготовлений пристрій (частини полімерної пляшки, а також за допомогою металевого предмета жовтого кольору з двома отворами).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, та за ч. 1 ст. 317 КК України як надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів.
Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.
29 листопада 2024 року між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
В судовому засіданні сторони кримінального провадження підтримали угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року.
Згідно угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2024 року ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Сторонами за угодою про визнання винуватості узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік та за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України сторони за угодою погодили призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглишення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк три роки.
Крім того, сторони за угодою про визнання винуватості узгодили звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.
В судовому засіданні сторони судового провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.
Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості, наполягали на затвердженні угоди та погоджувалися на призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.
Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам обвинуваченого.
Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 12, 65-67, 70, 309, 317 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу на час до набрання вироком законної сили не встановлено.
На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 373, 374, 468, 470, 475 КПК України, ст.ст. 12, 70, 309, 317 КК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 317 КК України і призначити узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання:
за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (Два) роки.
На підставі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Речові докази: електронні ваги сірого кольору, що поміщені до спеціального пакета «Національна поліція України» CRI 1170150; пристрій для подрібнення, що поміщений до спеціального пакета «Національна поліція України» CRI 1170153; речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс масою 86,2 г. (в перерахунку на суху речовину), що поміщена в сейф-пакет «Експертна служба МВС України» №5293370; металевий овальний предмет жовтого кольору, що складається з корпусу та кришки з нашаруванням, що є екстрактом канабісу масою 0,095 г. (в перерахунку на суху речовину), що поміщений в сейф-пакет «Експертна служба МВС України» №2748710; речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс масою 139,5 г (в перерахунку на суху речовину), що поміщена в сейф-пакет «Експертна служба МВС України» №1870545; речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс масою 788,6 г. (в перерахунку на суху речовину), що поміщена в сейф-пакет «Експертна служба МВС України» №3237798, - які передані на зберігання в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області (а.п. 90-97), - знищини.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_8