ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1033/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

12 липня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор вважала неможливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки ОСОБА_4 інкримінується діяння, яке не тягне за собою кримінальну відповідальність, у зв`язку з набранням чинності Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, згідно якого діяння, якими спричинена шкода менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян підпадають під ознаки дрібної крадіжки та заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши норми закону, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану. Відповідно до обвинувального акта вартість викраденого майна становить 775 грн 84 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення - до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги те, що від обвинуваченого ОСОБА_4 заперечення щодо закриття кримінального провадження не надійшло, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та закрити кримінальне провадження.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 284-288, 314, 372, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: оптичні носії інформації з відеозаписами камер відеоспостереження магазину «Фора» та АЗС «Сокар» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя