Справа № 274/9210/24 Провадження № 1-в/0274/1413/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області провадження за поданням начальника Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про встановлення адміністративного нагляду щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ, Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимий, -

в с т а н о в и в :

27.11.2024 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», оскільки ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, продовжує надалі порушувати громадський порядок, на попередження органів внутрішніх справ не реагує.

Представник Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області, засуджений в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд подання у їх відсутності.

Враховуючи положення ст. 5 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" в частині необов`язкової участі в судовому засіданні осіб, які викликаються, суд не визнає явки учасників судового розгляду обов`язковою, а тому вважає можливим розглянути подання у їх відсутність.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши подання та матеріали, які до нього долучені, суд доходить такого висновку.

Умови і порядок встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб та їх обов`язки встановлює Закон України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" (далі Закон).

Згідно із ст. 1 та ст. 2 Закону, адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п. (в) ст. 3 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Як визначено ст. 5 вказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцем проживання особи, звільненої з місць позбавлення волі, за поданням начальника органу Національної поліції. У поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів.

У рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 (Заява № 50705/13) Європейський суд з прав людини зазначив, що встановлення адміністративного нагляду є втручанням у право особи на повагу до приватного життя та становить порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини

Будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти росії» (Roman Zakharov v. russia)

Під час визначення того, чи було втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд має оцінити, чи буде воно пропорційним законній меті, яка переслідується, і чи наявні відповідні та достатні підстави для його обґрунтування (див. рішення у справі «Нада проти Швейцарії» (Nada v. Switzerland).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений 21.09.2020 Краматорським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим періодом на 1 рік.

29.01.2021 Краматорським міськрайонним судом Донецької області ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Звільнений 21.06.2024 зі Сокирянської виправної колонії № 67 у зв`язку із відбуття строку покарання.

Як вказано в поданні поліції від 25.11.2024 про встановлення адміністративного нагляду, ОСОБА_3 після відбуття покарання порушує громадський порядок, на попередження поліції не реагує. Також, в поданні зазначено, що ОСОБА_3 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, на підтвердження чого надані копії постанов Бердичівського районного відділу поліції, а саме:

05.11.2024 за ч. 1 ст. 178 КУпАП за розпивання пива в громадському місці, за що було накладено штраф в розмірі 17 грн;

13.11.2024 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП за куріння тютюнових виробів у невстановленому місці, за що було накладено штраф в розмірі 51 грн;

16.11.2024 за ч. 2 ст. 178 КУпАП за розпивання пива в громадському місці, за що було накладено штраф в розмірі 51 грн.

Суд звертає увагу, що зважаючи на характер цих адміністративних правопорушень, які за версією працівників поліції були вчинені ОСОБА_3 , вони не належать до порушень з високим ступенем суспільної небезпеки. Окрім того, постанова від 16.11.2024 на день підписання подання про встановлення адміністративного наглядунавіть не набрала законної сили відповідно до положень ст.ст. 289, 291 КУпАП.

Доказів про вчинення ОСОБА_3 інших правопорушень, які свідчили б про систематичне порушення ним громадського порядку та прав інших громадян, як цього вимагають положення п. (в) ст. 3 Закону, у поданні не зазначено.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Як зазначено у роз`ясненнях, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.03.1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», суд, при розгляді питання встановлення чи продовження адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу, тому слід повно досліджувати всі обставини та перевіряти обґрунтованість встановлення і продовження адміністративного нагляду.

Таким чином, суд вважає, що в ході судового розгляду не було доведено необхідність встановлення щодо ОСОБА_3 адміністративного нагляду.

Керуючись Законом України «Про встановлення адміністративного нагляду особам, звільненим з місць позбавлення волі», ч. 6 ст. 9, ст.ст. 372, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні подання Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1