Провадження № 1-кс/947/3073/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,., захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено з начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001239 від 06.11.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001239 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Попередня кваліфікація злочину ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди службовою особою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з червня місяця 2024 року по теперішній час, вимагає неправомірну вигоду зі своїх підлеглих, а саме грошові кошти з розрахунку 30% від отримання бойових виплат (яка становить 100000 гривень), нібито для забезпечення діяльності самої військової частини, про те підлеглі, які незгодні платити 30% власних грошових коштів, погрожує відправити у штурмові війська, що здійснюють безпосередні бойові задачі на фронті по відсічі російської агресії.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 за №85 від 26.03.2023 ОСОБА_4 , призначено на посаду командира НОМЕР_3 окремого взводу боротьби з підводно-диверсійними силами та засобами 801 Центру боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами та протимінної боротьби військово-морських сил Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 .

Обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є прямим начальником для всього особового складу вказаної військової частини.

Відповідно до функціональних обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 має наступні обов`язки:

-несе відповідальність за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну та морально-психологічний стан особового складу, підтримання внутрішнього порядку у взводі, організацію обліку та збереження і стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів взводу, всебічне забезпечення взводу, дотримання принципів соціальної справедливості, організацію пожежної та екологічної безпеки;

-повинен знати, дотримуватися особисто та вимагати від підлеглого особового складу неухильного дотримання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно правових актів України та норм міжнародного гуманітарного права, а також положенням про військову частину НОМЕР_1 ;

-планувати та організовувати підготовку особового складу взводу до виконання завдань за призначенням;

-проводити бойове інформування особового складу та заходи щодо зміцнення військової дисципліни;

-знати ділові якості та морально-психологічний стан кожного підлеглого військовослужбовця, постійно вести індивідуальну виховну роботу;

-знати дійсний стан військової дисципліни у взводі, вживати заходів для запобігання злочинам та іншим правопорушенням, негайно доповідати начальнику центру про злочини, корупційні діяння та надзвичайні події і повідомляти про них військового прокурора, а також начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку;

-вживати заходів для створення атмосфери відвертості та взаємної довіри між військовослужбовцями взводу, нетерпимості до недоліків, байдужості та пасивності;

-організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження.

Командир військової частини має право:

- приймати рішення та віддавати накази підпорядкованому особовому складу в межах своєї компетенції;

- надавати пропозиції з питань організації підготовки взводу, протипідводно-диверсійного забезпечення, утримання, експлуатації озброєння та військової техніки, удосконалення організаційно-штатної структури;

- розподіляти функції та завдання, що покладені на взвод між відділеннями та визначати функціональні обов?язки підпорядкованому особовому складу; надавати пропозиції щодо кандидатів на комплектування вакантних посад;

- взводу та направлення особового складу на навчання.

Відповідно до ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) зобов`язаний:

- негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;

- особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 розділу II Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом МОУ №604 від 29.11.2018, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2018 за №1451/32903, у разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника відповідного органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України), начальника органу управління Військової служби правопорядку .

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , у розумінні примітки 1 статті 364 КК України, є службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №148 від 28.05.2024 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 займає посаду командира відділення технічних засобів розвідки військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків.

З 28.05.2023 року ОСОБА_8 підпорядковується командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

У червні місяці 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, який мав за мету використовувати злочинну діяльність, як постійне основне джерело прибутку. Усвідомлюючи, що для досягнення злочинного результату поза можливістю бути викритим є необхідним залучення значних людських ресурсів, при цьому достеменно розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, володіючи якостями лідера, хорошими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив протиправно збагатитися шляхом вимагання від підлеглого складу неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод під час проходження військової служби.

ОСОБА_4 , як організатор протиправної схеми, діючи в особистих інтересах, володіючи відповідними особистісними характеристиками, навичками та умінням вести бесіду, справляти враження добросердечності та порядності розробив план злочинних дій, довівши його до відома особистому складу військової частини НОМЕР_1 , командиром якої він є, в завуальованій формі оголосив щомісячний збір грошових коштів, нібито, для забезпечення функціонування військової частини НОМЕР_1 , ремонтування техніки, тощо, чим організував щомісячний збір грошових коштів у сумі 30% від отримання додаткової грошової виплати за виконання бойових завдань, збір яких поклав на свого заступника ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_9 став координувати дії своїх підлеглих військовослужбовців, з метою досягнення злочинного результату, а також безпосередньо вчиняти дії, що становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення.

Особистісні якості ОСОБА_9 такі як вміння маніпулювати іншими і використовувати їх у своїх цілях, виконувати різні ролі, справляти враження добросердечності та порядності, при цьому переслідуючи свої інтереси та корисливу мету, його лідерські якості впливали на поведінку підлеглого особового складу, займаючи пріоритетне місця в ієрархії керівництва військової частини НОМЕР_1 , систематично погрожуючи відправленням до військових частин, які приймають безпосередню участь у бойових діях, незгодних здавати грошові кошти.

1. В кінці червня місяця 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , виказав усну вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, не розуміючи протиправність дій ОСОБА_9 , оголосив збір грошових коштів у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем, грошові кошти військовослужбовці власноручно надсилали на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8

14.06.2024 о 16:34 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні АТ КБ «Приватбанк» зняв готівкові кошти зі своєї картки №№ НОМЕР_4 у сумі 81120 (вісімдесят одна тисяча сто двадцять гривень) та передав готівкові кошти за червень місяць 2024 року особисто у руки ОСОБА_9 .

2. В кінці липня місяця 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , виказав усну вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, не розуміючи протиправність дій ОСОБА_9 , оголосив збір грошових коштів у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем, грошові кошти військовослужбовці власноручно надсилали на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8

17.07.2024 о 14:51 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні АТ КБ «Приватбанк» зняв готівкові кошти зі своєї картки № НОМЕР_4 у сумі 100000 (сто тисяч гривень) та передав готівкові кошти за липень місяць 2024 року особисто у руки ОСОБА_9 .

3. У серпні місяці 2024 року, точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за межами України у зв`язку із навчанням на території Королівства Данії в період часу з 04.08.2024 по 22.11.2024, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, не розуміючи протиправність дій ОСОБА_9 , оголосив збір грошових коштів у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем, грошові кошти військовослужбовці власноручно надсилали на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_9 перевів грошові кошти у долари США та почав зберігати при собі.

4. У вересні місяці 2024 року, точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за межами України у зв`язку із навчанням, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, не розуміючи протиправність дій ОСОБА_9 , оголосив збір грошових коштів у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем, грошові кошти військовослужбовці власноручно надсилали на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_8 , на вимогу ОСОБА_9 , зі своєї банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 28.09.2024 о 16:11 годині перевів частину грошових коштів у сумі 25050 (двадцяти п`яти тисяч п`ятдесят) гривень та 10050 (десять тисяч п`ятдесят) гривень на банківську картку АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_6 належну ОСОБА_9 .

5. У жовтні місяці 2024 року, точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за межами України у зв`язку із навчанням, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, не розуміючи протиправність дій ОСОБА_9 , оголосив збір грошових коштів у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем, грошові кошти військовослужбовці власноручно надсилали на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» водія-моториста в/ч НОМЕР_2 -М ОСОБА_10 № НОМЕР_7

В подальшому ОСОБА_10 , на вимогу ОСОБА_9 , перевів 21.10.2024 о 18:55 годині частину грошових коштів у сумі 5025 (п`ять тисяч двадцять п`ять) гривень на банківську картку АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_6 належну ОСОБА_9 .

6. На початку листопада місяця точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за межами України у зв`язку із навчанням, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем, а також підготувати кошти у сумі 2000 доларів США за здійснений збір у серпні місяці 2024 року, оскільки в кінці місяця ОСОБА_4 повернеться до України.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

В подальшому, 21.11.2024, приблизно о 17:15 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №10, по вул. Хіміков в м. Южне, Одеської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, зустрівся із підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_8 та на виконання раніше висловленої вимоги, одержав від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2200 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.11.2024 становило 90750 (дев`яносто тисяч сімсот п`ятдесят) гривень за не створення штучних перешкод під час проходження військової служби.

26.11.2024 року, о 16:00 годині, громадянин ОСОБА_8 , на вимогу свого командира ОСОБА_9 , перевів частину грошових коштів за листопад місяць 2024 року у сумі 25050 (двадцяти п`яти тисяч п`ятдесяти) гривень та 14050 (чотирнадцяти тисяч п`ятдесяти) гривень на банківську картку АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_6 належну ОСОБА_9 .

7. 22.12.2024 військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 надійшли частково грошові виплати, а саме додаткова грошова винагорода за виконання бойового розпорядження, у зв`язку із чим ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем за не створення штучних перешкод під час проходження військової служби.

22.12.2024 року, о 21:01 годині, громадянин ОСОБА_8 , на вимогу свого командира ОСОБА_9 , перевів частину грошових коштів за грудень місяць 2024 року у сумі 26550 (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень на банківську картку АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_6 належну ОСОБА_9 .

В подальшому, 26.12.2024 року військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 надійшли частково грошові виплати, а саме додаткова грошова винагорода за виконання бойового розпорядження у зв`язку із чим ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_2 -М грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем за не створення штучних перешкод під час проходження військової служби.

Такі ж дії відбулися й 27.12.2024 року військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 надійшли частково грошові виплати, а саме додаткова грошова винагорода за виконання бойового розпорядження у зв`язку із чим ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, виказав вимогу підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_8 зібрати з підлеглого особового складу в/ч НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30% від отримання додаткової грошової винагороди за виконання бойового розпорядження кожним військовослужбовцем за не створення штучних перешкод під час проходження військової служби.

Таким чином, військовослужбовці отримали додаткову грошову винагороду за виконання бойового розпорядження у повному обсязі та в подальшому відправили 30% від отриманих виплат на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 власником якої є ОСОБА_8 , оскільки виконували пряму вказівку командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

В подальшому, 27.12.2024 перебуваючи у відділенні АТ КБ «Приватбанк» зняв готівкові кошти зі своєї картки № НОМЕР_4 у сумі 41000 (сорок одну тисячу) гривень.

Надалі 02.01.2025 близько о 13:30, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська 1, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, зустрівся із підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_8 та на виконання раніше висловленої вимоги, одержав від громадянина ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди у розмірі 41000 (сорок одну тисячу) гривень за нестворення штучних перешкод під час проходження військової служби.

Після чого 02.01.2025 о 13:33 годині ОСОБА_4 було затримано безпосередньо після вчинення злочину та вилучено неправомірну вигоду у сумі 41000 (сорок одна тисяча) гривень.

За викладених обставин, 03 січня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

03.01.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2025 року, з визначенням застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 (триста шістдесят три гривні триста шістдесят) гривень.

24.02.2025 року постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001239 від 06.11.2024 року до 3 (трьох) місяців, тобто до 02.04.2025 року.

Оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження не зменшилися ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного

Позиції учасників судового засідання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що викладені у клопотанні сторони обвинувачення ризики на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати. Просив залучити до матеріалів клопотання копію підозри та копію ухвали про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 . Поряд з цим, на запитання слідчого судді, чому клопотання подане з порушенням строку передбаченого ч. 1 ч. 199 КПК України, прокурор повідомив, що він не є старшим групи прокурорів, тому не може повідомити причини пропуску вказаного строку.

Захисник підозрюваного просила долучити до матеріалів клопотання документи, які характеризують особу підзахисного, зокрема звернула увагу, що ОСОБА_4 за час служби отримав ряд нагород та подяк. Повідомила, що у підзахисного місці соціальні зв`язки, має матір з другою групою інвалідності. Заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, пояснила, що всі ризики зазначені в клопотанні жодним з доказів не підтверджені, є лише припущенням. Визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного. Просила визначити менший розмір застави.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, просив визначити менший розмір застави.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя звертає увагу сторін кримінального провадження, що в рамках даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було дотримано вимог ч. 1 ст. 199 КПК України, що являється, в першу чергу, порушенням права сторони захисту на належний та достатній час для підготовки до розгляду такого клопотання.

Разом з тим, вказане порушення з боку сторони обвинувачення не є підставою, яка б унеможливлювала розгляд такого клопотання слідчим суддею, зокрема, яка б надавала можливість слідчому судді повернути таке клопотання слідчому для належного виконання вказаних вимог закону.

Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

03 січня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди службовою особою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.11.2024 року, який повідомив, що у червні місяці 2024 року командир ОСОБА_4 , завуальовано поклав на нього обов`язки збирати 30% грошових коштів, а саме бойових виплат з особового складу, нібито, на забезпечення потреб військової частини, про те незгодні відправляться у штурмові підрозділи, оскільки саме командир в/ч подає план на переміщення особового складу, через що свідок почав кожного місяця збирати грошові кошти з військовослужбовців та передавати ОСОБА_4 у готівкових коштах або через переводи на банківську картку останнього. На час допиту, свідок вже передав ОСОБА_4 грошові кошти за червень 2024 рік у сумі 100000 гривень, за липень 2024 рік у сумі 81120 гривень, у серпні 2024 року ОСОБА_8 конвертував гроші у долари США у сумі 2000, у вересні 2024 року відправив на банківську картку ОСОБА_4 № НОМЕР_6 грошові кошти у сумі 25050 гривень та 10050 гривень. Свідок долучив до протоколу допиту скриншоти банківських транзакцій та переписок із ОСОБА_4 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 06.12.2024 року, який пояснив що 21.11.2024 року, він зустрівся із ОСОБА_4 , оскільки останній приїхав додому, після чого у автомобільному засобі ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2000 доларів США (вказана сума є 30% за серпень 2024 рік з бойових виплат військовослужбовців), свідком цих подій є водій ОСОБА_12 , оскільки він перерахував грошові кошти. Після передачі грошових коштів ОСОБА_4 купив собі автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску державний номерний знак НОМЕР_8 , номер кузову: НОМЕР_9 . Вказана передача грошових коштів відбулася під контролем правоохоронних органів;

- протоколом огляду предмета від 06.12.2024 за участі свідка ОСОБА_8 , в ході чого проведено огляд переписки ОСОБА_8 із командиром ОСОБА_4 , в ході чого встановлено як ОСОБА_8 повідомляє про те, що грошові кошти він зібрав, а ОСОБА_4 приїздить за коштами; як ОСОБА_4 дає вказівку переводити гривню у долари, а також не тримати кошти на банківській картці; як ОСОБА_4 надає вказівку ОСОБА_8 оплатити його квартиру; цитата «коли буде повна цифра, скажеш, я скажу скільки на ремонт скільки тобі і скільки на $махнути» (тобто розподіляє кошти); цитата ОСОБА_4 «береш ті собі, +5к, мені візьми 2к$ все інше на ремонт»; цитата ОСОБА_4 «так 30 і вийде, там 118 ти сказав, 2к$ (82+/-) +30 на катер, все інше + Макс твої»; цитата ОСОБА_4 «та кроля ми сюди взагалі не рахуємо, мені бойові тобі його гз»; ОСОБА_4 надсилає свою банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 та просить надіслати на картку кошти»; ОСОБА_8 надсилає списки військових які надали грошові кошти із зазначенням прізвищ та сум; ОСОБА_4 надсилає фотокартку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT НОМЕР_8 ; при надсиланні грошових коштів на банківську картку, ОСОБА_4 просить ОСОБА_8 вказувати в призначені платежу «повернення боргу»; ОСОБА_8 надсилає квитанції про транзакції;

- відомості з бази МВС про автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2012 року випуску державний номерний знак НОМЕР_8 , номер кузову: НОМЕР_9 власником якого є ОСОБА_4 від 22.11.2024 року;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 26.12.2024 року, який пояснив що 22.12.2024 року надійшли частково бойові виплати у співвідношенні 1/3, після чого ОСОБА_4 почав вимагати організувати швидкий збір грошових коштів з підлеглих із подальшим пересиланням на картку ОСОБА_4 , що відповідно й було зроблено, а саме 22.12.2024 о 21:01 годині ОСОБА_8 зі своєї картки надіслав на картку ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 26550 гривень. Також до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 надав виписку по своєму банківському рахунку відкритому в АТ КБ «Приватбанк» де вказані всі транзакції від військовослужбовців та перекид грошових коштів на ОСОБА_4 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 02.01.2024 року, який пояснив що 2/3 від бойових виплат військовослужбовців за грудень 2024 року у сумі 41000 гривень (купюри номіналом по 500 гривень) він особисто передав 02.01.2024 року ОСОБА_4 . Передача коштів відбувалася під контролем правоохоронних органів.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який є підлеглим ОСОБА_4 , останній пояснив, що перебуває на посаді водія у в/ч НОМЕР_1 , а також повідомив, що дійсно ОСОБА_4 на початку червня 2024 року збирав особовий склад та повідомляв за збір 30% від бойових виплат кожного місяця, при цьому казав дуже обережно та завуальовано, для потреб військової частини, ремонту, тощо, а також зазначав, що кожного місяця він подає списки на фронтові підрозділи, для того щоб не було суперечок та невдоволень. ОСОБА_10 пояснив, що сваритися із командиром ОСОБА_4 він не хотів, тому грошові кошти він здавав, бо тих хто гроші не здавав, відправляли до морської піхоти, один з таких це ОСОБА_13 . Хронологія збору була в тому, що заступник ОСОБА_4 ОСОБА_8 збирав кошти та в подальшому передавав їх командиру. Про те, коли жовтні 2024 року зламався човен, командир ОСОБА_4 гроші не виділив (хоча їх отримував), а ремонт робили військові за власний рахунок. За жовтень місяць 2024 року, грошові кошти у сумі 30% надіслали на картку ОСОБА_10 , той в свою чергу скерував кошти військовому ОСОБА_14 (оскільки саме він за власні кошти ремонтував човен), а частину коштів у сумі 5025 гривень відправив ОСОБА_4 на його банківську картку (для підтвердження надав скриншот транзакції) Також ОСОБА_10 став свідком передачі грошових коштів ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , після передачі коштів свідок відвіз ОСОБА_4 до продавця автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT вартістю 9000 доларів США.

- протоколом обшуку від 02.01.2025 року, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав грошові кошти у сумі 41000 гривень (номіналом 500 гривень), а також видав свої два мобільні телефони, дві банківські картки, одна з яких № НОМЕР_6 тобто на яку надходили грошові кошти військовослужбовців;

- протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 02.01.2025 року, оскільки після отримання неправомірної вигоди гр. ОСОБА_4 був затриманий правоохоронними органами;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 , який 02.01.2025 був понятим під час проведення обшуку автомобіля ОСОБА_4 , останнім зафіксовано факт вилучення грошових коштів у сумі 41000 гривень;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_16 який 02.01.2025 був понятим під час проведення обшуку автомобіля ОСОБА_4 , останнім зафіксовано факт вилучення грошових коштів у сумі 41000 гривень;

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення такого кримінального правопорушення.

Крім того, питання обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри перевірялося слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси при обранні міри запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Так, вирішуючи питання продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та з огляду на тяжкість покарання, яке передбачено зокрема за вчинення такого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що свідчить продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає переконливими доводи слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Окрім того кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, органом досудового розслідування здійснюються дії для збирання всіх необхідних доказів, у тому числі речі і документи.

Враховуючи зазначене, ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак, слідчий суддя дійшов до переконання, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Крім того, на теперішній час підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , в тому числі, ґрунтується на показаннях свідків. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно продовження існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику, а саме у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках кримінального провадження.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п. 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки прокурором не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка слідчим суддею при першочерговому вирішенні питання застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваної особи.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування, не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій, зокрема

- здійснити детальний огляд тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: до інформації, яка перебуває в АТ КБ «Приватбанку»

- здійснити допити підлеглих ОСОБА_4 , оскільки деякі із них перебувають на лінії бойових зіткнень;

- з урахуванням отриманої інформації в ході допитів, провести аналіз інформації банківських транзакцій, з метою встановлення чіткої суми відправлення кожного військовослужбовця;

- отримати розсекречені протоколи та інших матеріалів НСРД для подальшого долучення до матеріалів кримінального провадження

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, твердження захисника щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Вирішення питання щодо розміру застави.

В частині визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.01.2025 року розміру застави, слідчий суддя зазначає, що вказаний розмір застави під час обрання запобіжного заходу визначався з урахуванням майнового стану підозрюваного, сімейного та особистої характеристики підозрюваного, розміру ймовірно завданої неправомірної вигоди, та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196-197, 199, 201, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено з начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 квітня 2025 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор", та правом внесення застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 (триста шістдесят три гривні триста шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № UA1086720, код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 01 квітня 2025 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора та слідчого суддю про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, визначеними слідчим, у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ДМС в Одеській обл. свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1