Провадження № 1-кп/554/1361/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» грудня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000517 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2024 року у денний час доби, приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання наркотичної речовини, знаходячись неподалік будинку, що за адресою: м. Полтава, вул. Героїв України, 4, знайшов на землі три паперових згортка із подрібнено речовиною рослинного походження зеленого кольору, в яких знаходиласья наркотична речовина канабіс масою 2,921 г; 3,161 г; 2,859 г та поклав їх собі до власного рюкзака.

Надалі, 08 серпня 2024 року, у період часу з 15 години 50 хвилин до 16 годин 00 хвилин, на час підшукання потенційно безпечного та безлюдного місця для подальшого вживання, потай від сторонніх очей, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичної речовини без мети збуту незаконно зберігав наркотичну речовину канабіс масою 2,921 г; 3,161 г; 2, 859 г при собі, у своєму власному рюкзаку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, проте невірно зазначена правова кваліфікація, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, а тому суд вважає за необхідне зазначити правильну кваліфікацію дій обвинуваченого, а саме, незаконне придбання та зберігання наркотичної речовини без мети збуту.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У зв?язку із чим, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на особливо небезпечну наркотичну речовину, оскільки, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» від 21.12.2023 року, який набрав законної сили 16.02.2024 року, а введено в дію 16.08.2024 року та постанови КМУ №654 від 24.05.2024 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», яка набрала законної сили 16.08.2024 року, канабіс виключено зі списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» та включено до таблиці II списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено.

05 листопада 2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , підозрюваним, на той час, ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердно розкаявся скоєному, сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України щодо швидкого і повного досудового розслідування та судового розгляду, зобов?язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри по кримінальному провадженню, прийняти узгоджене покарання, прийняти наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просять затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.11.2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , підозрюваним, на той час, ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнаннявинуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений беззастережно визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, беззастережно визнав свою провину у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку, щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а отже вказані обставини визнаються такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №600 від 22.10.2024 року, ОСОБА_3 на даний час будь-яким хронічним психічним заварюванням не страждає, як і не виявляє ознаки тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, а виявляє ознаки хворобливого стану психіки, а саме емоційно нестійкого розладу особистості, в стадії субкомпенсації і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння підекспертний будь-яким хронічним психічним заварюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляв ознак недоумства, а виявляв ознаки хворобливого стану психіки, а саме емоційно нестійкого розладу особистості, стан субкомпенсації і за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. За своїм психічним станом ОСОБА_3 здатен самостійно реалізовувати своє право на захист, брати участь у проведенні з ним процесуальних дій. На даний час ОСОБА_3 не виявляє ознак, характерних для розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Згідно довідки, виданої КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОЛ» від 09.08.2024 року, ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою 21.02.2018 року, діагноз: «Емоційно-нестійкий розлад особистості». На даний час на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Також не перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого діяння, яке відноситься до кримінальних проступків, його обставини та наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують його покарання, у зв?язку із чим, вважає, що покарання, яке узгоджено сторонами угоди, визначено ними з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а отже є законним, обґрунтованим, справедливим, пропорційним і співрозмірним із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідає особі обвинуваченого та меті покарання, а також є розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену 05 листопада 2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , підозрюваним, на той час, ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Також, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експертів у розмірі 2 271,84 грн. у відповідності до наданої довідки.

Питання відносно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 листопада 2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та підозрюваним, на той час, ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, на користь держави, витрати на проведення експертизи в сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

1)три білі паперові згортки, ймовірно з наркотичною речовиною, які, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.08.2024 року перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1