ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1245/24 Номер провадження 11-кп/814/1231/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_3 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000823 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 .

Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 січня 2025 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч.2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання за:

- ч. 2 ст. 156 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- ч. 2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі положень частини 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням правил ст. 72 КК України, до покарання визначеного судом, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 березня 2024 року у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, із розрахунку, що 1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт, остаточно призначити засудженому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 25 (двадцять п`ять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили , але не більше ніж на строк 60 днів до 23 березня 2025 року.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подала до апеляційного суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 посилаючись на те, що останній обвинувачується, у тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, вироком суду йому призначено покарання у виді позбавлення волі, тому перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду , іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та потерпілу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши сторони суддя колегії суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, вироком суду йому призначено покарання у виді позбавлення волі, тому перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та потерпілу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання прокурора, що оскільки обвинувачений не виконував покладені на нього судом обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не з`являвся у судові засідання без поважних причин, та ухвалою суду йому було змінено запобіжний захід на тримання під вартою, а тому існує ризик переховування.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи працездатною особою - не працевлаштований, постійних доходів не має, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, у період часу з 2021 по 2023 рік три рази притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_8 та матері ОСОБА_9 , судимий 21.03.2024 вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст.125 КК України за спричинення тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_8 в присутності дитини ОСОБА_10 , має не зняту та не погашену судимість.

Ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні є доведеним, оскільки ОСОБА_6 , якого засуджено за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, проживає в с. Огирівка Миргородського району, де поряд в селах Байрак, Огирівка Миргородського району мешкають свідки даного кримінального правопорушення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зокрема неповнолітній ОСОБА_13 , малолітня ОСОБА_14 та малолітня потерпіла ОСОБА_15 , а тому ОСОБА_6 має змогу впливати на них, зокрема шляхом вмовлять або погроз, та схилення таким чином до спотворення показань на свою користь.

Враховуючи зазначені вище ризики, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш відповідним у даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватися від. суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного вище, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, оскільки прокурором доведено існування ризиків, суддя колегії суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст.376, 331, 401 КПК України, суддя колегії суддів апеляційного суду -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 задовольнити та продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_3