Справа № 740/5811/24
Провадження № 1-в/740/25/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

- представник відділу пробації - ОСОБА_3 ,

- прокурор ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2024 року,

установив:

10.01.2025 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло вказане подання, яке мотивоване тим, 22.11.2024 указаний вирок суду надійшов на виконання до відділу пробації, цього ж дня на адресу місця проживання ОСОБА_5 направлено виклик. 11.12.2024 було розпочато першочергові розшукові заходи, оскільки ОСОБА_5 не з`явився до органу пробації за викликом. 12.12.2024 ОСОБА_5 з`явився до відділу, йому було вручено припис про виїзд до місця відбування покарання, а саме до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», куди останній зобов`язаний був прибути до 14.12.2024 включно. 23.12.2024 отримано відповідь з ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» про те, що ОСОБА_5 станом на 21.12.2024 не прибув до виправного центру. У цей же день засудженому надіслано за місцем проживання виклик.

26.12.2024 здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_5 з метою з`ясування причин його невиїзду до місця відбування покарання. Під час спілкування останній повідомив, що з 18.12.2024 був призваний для проходження військової служби, причини неприбуття до ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» не повідомив. Цього ж дня було надісланий запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою підтвердження або спростування інформації щодо мобілізації ОСОБА_5 07.01.2025 з ІНФОРМАЦІЯ_1 отримано відповідь про те, що ОСОБА_5 дійсно 17.12.2024 призвано для проходження військової служби та направлено до в/ч НОМЕР_1 .

Посилаючись на п. 1 ч. 4 ст. 57 КВК України, представник органу пробації просив затримати та направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання, оскільки останній знав, що йому потрібно прибути до виправного центру, але самостійно не виїхав до місця відбування покарання.

У судовому засіданні представник органу пробації підтримав подання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що оскільки засудженому було відомо про те, що вироком суду йому призначено покарання у виді обмеження волі, після вручення припису він самостійно не з`явився до установи покарань, а тому наявні підстави для задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи. У відповідь на запит суду про можливість прибуття засудженого ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 18.02.2025 10-00 год., командир в/ч ОСОБА_6 повідомив, що забезпечити явку солдата ОСОБА_5 на вказану дату та час до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області є неможливим, у зв`язку з тим, що військовослужбовець 15 лютого 2025 року буде направлений для подальшого проходження служби до іншої військової частини.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в частині подання пробації, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки три місяці; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначено покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2022 року і остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців. Указаний вирок суду набрав законної сили 15 листопада 2024 року.

Згідно з копією корінця припису, який додано до подання, засуджений ОСОБА_5 отримав припис 12.12.2024 і зобов`язувався прибути до виправного центру 14.12.2024.

Відповідно до листа начальника ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» ОСОБА_7 від 23.12.2024 № 8-5472 ОСОБА_5 , засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2024 року, станом на 21.12.2024 не прибув до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)».

До подання додано копію повідомлення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 № 4/153 про те, що ОСОБА_5 призваний 17.12.2024 на військову службу до Збройних Сил України та направлений до в/ч НОМЕР_1 .

З метою перевірки вказаної в клопотанні інформації судом направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальник якого у листі від 21.01.2025 № 4/770 повідомив, що ОСОБА_5 призваний 17.12.2024 на військову службу до Збройних Сил України та направлений до в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Частиною 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та триває в Україні донині.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та іншими нормативно-правовими актами, зокрема, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За змістом ч. 1, 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено правовий режим воєнного стану, а тому для забезпечення оборони, захисту безпеки населення та інтересів держави проводяться посилені мобілізаційні заходи.

Згідно з матеріалами справи засуджений ОСОБА_5 отримав припис та зобов`язувався з`явитися до місця відбування покарання 14.12.2024, однак у встановлений час до установи не прибув. Водночас засудженого фактично через декілька днів, а саме 17.12.2024 мобілізовано до Збройних Сил України та направлено до військової частини, де він станом на цей час проходить військову службу, що підтверджується відповідними доказами.

За тих обставин, що засудженого мобілізовано до Збройних Сил України 17.12.2024, у період, коли йому необхідно було прибути до установи виконання покарань (14.12.2024), він міг проходити процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зокрема, проходити військово-лікарську комісію, займатися оформленням відповідних військово-облікових документів тощо.

Таким чином, неприбуття засудженого ОСОБА_5 своєчасно до виправного центру для відбування покарання у виді обмеження волі зумовлене виконанням ним конституційного обов`язку щодо захисту держави.

Ураховуючи вищевикладене, причини неприбуття засудженого ОСОБА_5 до установи виконання покарань є поважними, а тому підстави для його затримання та направлення на реальне відбування покарання відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 57 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1