УХВАЛА

про арешт майна

06 грудня 2024 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0002810 від 06.11.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.402 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за фактом того, що 30.10.2019 року громадянкою України ОСОБА_5 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського складу, строком на 3 роки.

У подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від від 29.10.2022 № 281, старшому солдату ОСОБА_5 , продовжено дію Контракту про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб солдатського складу понад встановлені строки на період оголошення демобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №328 від 15.12.2022 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби на вищевказаній посаді старший солдат ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язана діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, свято і непорушно додержуватись їх, знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, поводитись з гідністю і честю та не вдаватись до негідних вчинків.

У відповідності до функціональних обов`язків діловода штабу, Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністерства оборони України №280 від 15.09.2022, а також довідника старшого помічника начальника штабу батальйону територіальної оборони з кадрів і стройової частини, затвердженого департаментом кадрової політики Міністерства оборони України від 19.05.2014 № 4347, діловод штабу батальйону в своїй повсякденній діяльності підпорядковується старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частини. При цьому, серед іншого, вона відповідає за своєчасне складання та подання старшому помічнику начальника штабу з кадрів і стройової частини проекту наказу командира військової частини (по стройовій частині); своєчасне подання відомостей про наявність особового складу для складання стройової записки на наступну добу; підтримання нетаємного діловодства у постійній бойовій готовності; забезпечення дотримання встановленого порядку роботи з документами.

У відповідності до Положення про військову частину НОМЕР_1 , затвердженого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.06.2023 № 255, військова частина НОМЕР_1 є розвідувальною військовою частиною, яка виконує завдання з розвідки у складі оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » або самостійно у взаємодії з військовими частинами (підрозділами) видів Збройних Сил України, родів військ і спеціальних військ, а також інших військових формувань та призначена для своєчасного реагування на загрози та збройні конфлікти. Крім того, визначеним складом сил вона може залучатись до виконання завдань щодо протидії терористичним актам та диверсіям, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Військову частину очолює командир військової частини НОМЕР_1 , який призначається на посаду та звільняється з посади у встановленому порядку командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 , або особа яка виконує його обов`язки, по відношенню до посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 є безпосереднім начальником за своїм службовим становищем.

Крім того, відповідно до статті 30 Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Також, статтею 35 Статуту, серед іншого, передбачено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Стаття 37 Статуту визначає, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і по даний час.

Встановлено, що протягом 2023 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 залучався до здійснення заходів із забезпечення оброни України, захисту населення і інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у межах зон безпосереднього зіткнення з противником у Запорізькій області.

Так, відповідно до бойового розпорядження оперативного угруповувано військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 332т/окп/бр від 14.02.2023 виникла потреба у залученні особового складу військової частини НОМЕР_1 в безпосередні райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Запорізької області.

З метою залучення старшого солдата ОСОБА_5 до сил і засобів здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, старшим солдатом ОСОБА_6 , яка тимчасово виконувала обов`язки за посадою старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової служби військової частини ВЧ НОМЕР_1 , був підготовлений відповідний рапорт про вибуття у відрядження старшого солдата ОСОБА_5 .

Надалі, на підставі бойового розпорядження оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 332т/окп/бр від 14.02.2023 та рапорту ОСОБА_6 про вибуття старшого лейтенанта ОСОБА_7 та старшого солдата ОСОБА_5 у відрядження до сил і засобів із здійснення заходів з національної безпеки і оборони, старшим солдатом ОСОБА_6 підготовлено, а т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 підписано наказ № 73 від 15.03.2023 (по стройовій частині) про вибуття особового складу військової частини НОМЕР_1 у відрядження для ведення розвідки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №73 від 15.03.2023, старший солдат ОСОБА_5 з 16.03.2023 повинна була вибути у відрядження для ведення розвідки у район здійснення заходів для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що надавало їй право на отримання додаткової винагороди, передбаченої на період дії воєнного стану, в розмірі 100 тис. грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , яка в силу своїх службових обов`язків відповідала за підготовку вказаного наказу, отримала письмовий наказ безпосереднього начальника командира військової частини НОМЕР_1 .

У той же час, старший солдат ОСОБА_5 , обіймаючи посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 73 від 15.03.2023, вона з 16.03.2023 повинна була вибути для ведення розвідки у район здійснення заходів для забезпечення оборони України, маючи можливість виконати вказаний наказ, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 16, 28, 30, 36, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у м. Дубно, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, не виконала наказ командира військової частини НОМЕР_1 за № 73 від 15.03.2023 та не вибула у відрядження в зону проведення бойових дій, де дислокувались підрозділи військової частини НОМЕР_1 , для ведення розвідки, а також не доповіла командиру про можливі перешкоди щодо виконання наказу, натомість перебувала на службі в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), чим вчинила непокору у формі іншого умисного невиконання наказу.

Крім того, старший солдат ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона обіймаючи посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 , діючи у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 30, 38 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, у період з 15.03.2023 по 25.04.2023, перебуваючи за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №73 від 15.03.2023 вона мала вибути у відрядження в зону виконання бойового розпорядження та усвідомлюючи, що через невиконання зазначеного наказу вона не мала права на отримання додаткової винагороди, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого матеріального збагачення, замовчала факт невиконання нею наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №73 від 15.03.2023 про вибуття у відрядження в період з 17.03.2023 по 30.03.2023 до безпосереднього району здійснення заходів із забезпечення оборони України, чим ввела в оману командування військової частини НОМЕР_1 та в подальшому заволоділа чужим майном, а саме коштами додаткової винагороди на загальну суму 45 161,29 грн., які безпідставно були перераховано їй на особистий банківський рахунок, чим завдала матеріальної шкоди державі в особі військової частини НОМЕР_1 та вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 11.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 402, КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих злочинів, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами НС(Р)Д, висновком судової економічної експертизи від 04.09.2023; вилученими в ході досудового розслідування документами з військової частини НОМЕР_1 , протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також в цілому вказаними вище та усіма іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме військового кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

06.11.2024 матеріли досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 402 КК України виділено в окреме провадження за № 0002810 від 06.11.2024.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру та реєстраційної карки ТЗ, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, 2008 року випуску, номер та серія номерного знака НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .

Слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_5 вчинивши злочин передбачений ч.1 ст.190 КК України, спричинила шкоду державним інтересам на суму 45 161,29 грн, є необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваної з метою забезпечення відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

Таким чином з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, в ході проведення досудового розслідування, виникла необхідність у забороні відчуження та розпоряджатися майном підозрюваного, оскільки є підстави вважати, що дане майно може бути відчужене, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив суд задоволити клопотання.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, клопотання розглядається без повідомлення власника майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

За наявності заяви слідчого відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи положення ч.2 ст.173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на транспортним засобом, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , а саме на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, 2008 року випуску, номер та серія державного номерного знака НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , з метою збереження майна, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 175 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , а саме на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI, 2008 року випуску, номер та серія державного номерного знака НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського ОСОБА_10