Провадження № 1-кп/742/296/25
Єдиний унікальний № 742/721/25
ВИРОК

іменем України

20 лютого 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боршна Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 13 вказаного Закону у складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція.

Згідно пп. 1 п. 1 розділу ІІІ Положення про патрульну службу МВС, затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України від 02.07.2015 № 796, патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки.

Так, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 6 о/с від 11.01.2021 старшого сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 115 о/с від 22.03.2023 ОСОБА_6 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

В силу вимог ст. 23 Закону України «Національну поліцію», функціональних обов?язків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 останні, серед іншого, уповноважені виконувати роботу на відповідному напрямі діяльності патрульної служби, дорожнього нагляду; стежити за безпекою дорожнього руху з метою виявлення та усунення порушень правил дорожнього руху; під час патрулювання запобігати та виявляти порушення громадського порядку та інші адміністративні правопорушення; складати, у межах компетенції, протоколи про адміністративні правопорушення та здійснювати, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення; приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Зокрема, відповідно до ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про правопорушення, передбачені відповідними частинами ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поліцейський відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та поліцейський відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , виконуючи функціональні обов?язки за відповідними посадами, є службовими особами.

Відповідно дислокації нарядів Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на 27.10.2024, затвердженої начальником СБН ВКП Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, поліцейський відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_6 , у період з 07.00 год. 27.10.2024 по 07.00 год. 28.10.2024 з метою забезпечення публічної безпеки та порядку здійснювали патрулювання м. Прилуки Чернігівської області на службовому автомобілі марки Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

28.10.2024 близько 06 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна, буд. 3, поблизу супермаркету «Траш», поліцейським ОСОБА_5 та поліцейським ОСОБА_6 зупинено транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_4 .

Після зупинки транспортного засобу солдат ОСОБА_4 , у зв?язку із явними ознаками перебування останнього у стані сп?яніння, запропоновано пройти огляд на визначення такого стану у встановленому порядку. Згідно огляду водія ОСОБА_4 на стан алкогольного сп?яніння алкотестером «Драгер» останній перебував в стані алкогольного сп?яніння із результатом огляду 0,37 проміле.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , знаходячись на місці зупинки за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна, буд. 3, поблизу супермаркету «Траш», 28.04.2024 о 06.50 год., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками правоохоронного органу, діючи з прямим умислом, запропонував неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 5000 (п?ять тисяч) гривень поліцейському відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_5 та поліцейському відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції ГУНІ в Чернігівській області капралу поліції ОСОБА_6 за не вчинення ними в інтересах солдата ОСОБА_4 дій з використанням службового становища, а саме, не складання відносно останнього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, щиро кається в скоєному, просить суд суворо його не карати, давши детальні показання суду по факту кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням службового становища.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є за ч.1 ст. 369 КК України нетяжким злочином, вчинив його умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується добре, за місцем служби посередньо, який згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 05.11.2024 за №670 знаходиться на диспансерному обліку з 06.2017, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» від 05.11.2024 за №319, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовослужбовця, раніше не судимого, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, та наявність обставини, що обтяжує таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про розстрочення сплати штрафу, мотивуючи великим розміром штрафу та фінансовою неможливістю одразу оплатити всю суму.

Частиною 4 ст.53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, вважає за можливе розстрочити обвинуваченому ОСОБА_4 суму штрафу в розмірі 17 000 грн. на 8 місяців.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.349, 370-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави.

На підставі ч.4 ст.53 КПК України розстрочити ОСОБА_4 виплату суми штрафу рівними частинами на 8 (вісім) місяців по 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) грн. до 30 числа кожного місяця. Обчислювати цей строк починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому вирок набере законної сили.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки несплати чергового платежу, що передбачені ч.4 ст.26 КВК України, а саме у разі несплати чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням відділу пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7