Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1967/24
Провадження № 1-кп/644/219/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Харкові кримінальне провадження №0000002 від 01.01.2024 у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Дворічна Дворічанського району Харківської області, українки, громадянка України, із середньою освітою, заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка не працює та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , ,

обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 361,ч.4 ст.185, КК України

УСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 перебувала за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом евакуації її у безпечне місце та побачила належну останній банківську картку. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник умисел на встановлення контролю за здійсненням фінансових операцій з коштами потерпілої ОСОБА_6 шляхом несанкціонованого втручання в роботу програмно-апаратного комплексу «Приват24».

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу програмно-апаратного комплексу «Приват24», наприкінці серпня 2023 року, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування не встановлено, обвинувачена ОСОБА_4 за допомогою свого мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А10С», на якому був встановлений мобільний додаток "Приват24" (АТ КБ "ПриватБанк"), знаючи, що потерпіла ОСОБА_6 не надавала їй дозволу на втручання до належного їй банківського рахунку та систем, не маючи права доступу, умисно здійснила від імені потерпілої ОСОБА_6 несанкціонований вхід до додатку «Приват 24» (АТ КБ ПриватБанк), який є програмно-апаратним комплексом банку, що дозволяє здійснювати віддалений доступ та забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору, і який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною і автоматизованою системою, після чого відкрила картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 від імені потерпілої ОСОБА_6 , яка давала змогу розпоряджатися грошовими коштами з банківського рахунку № НОМЕР_2 , що призвело до витоку інформації, а саме конфіденційних даних про власника вказаного банківського рахунку та рух коштів за вказаним рахунком, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала можливість за допомогою мобільного додатку "Приват24" АТ КБ "ПриватБанк" здійснювати фінансові операції з коштами, розміщеними на рахунку потерпілої ОСОБА_6 .

Після чого, в період часу з вересня 2023 року по грудень 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, на рахунок потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_2 надходила пенсія та інші соціальні виплати, про що ставало відомо ОСОБА_4 внаслідок несанкціонованого втручання в роботу програмно-апаратного комплексу «Приват24», в результаті чого у обвинуваченої ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів належних потерпілій ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій єдиний злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами) з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно, використовуючи належну потерпілій ОСОБА_6 банківську карту емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 застосовуючи ПІН-код до неї, передала її своєму чоловікові ОСОБА_7 , для зняття грошових коштів, який не був обізнаним у справжньому злочинному намірі ОСОБА_4 , тому 07.09.2023 о 15:14 год. здійснив зняття коштів у сумі 3 400 грн, у банкоматі за адресою: АДРЕСА_4 , які передав своїй дружині - обвинуваченій ОСОБА_4 .

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 придбала ліки для потерпілої ОСОБА_6 на суму близько 1 000 гривень, решту грошей у сумі 2 400 гривень обернула на власні потреби .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, реалізуючи свій єдиний злочинний корисливий умисел, обвинувачена ОСОБА_4 , використовуючи належну потерпілій ОСОБА_6 банківську карту емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 застосовуючи ПІН-код до неї, з метою особистого збагачення, передала її своєму чоловікові ОСОБА_8 для зняття грошових коштів, який не був обізнаним у справжньому злочинному намірі ОСОБА_4 , тому 15.09.2023 о 19:44 год. здійснив зняття коштів у сумі 6 600 грн, у банкоматі за адресою: АДРЕСА_5 , 17.09.2023 о 09:32 год. здійснив зняття коштів у сумі 4 000 грн у банкоматі за адресою: проспект Героїв Харкова, б.274В, м. Харків, 20.09.2023 о 15:33 год. здійснив зняття коштів у сумі 800,00 грн у банкоматі за адресою: АДРЕСА_4 , 01.10.2023 о 11:58 год. здійснив зняття коштів у сумі 400,00 грн у банкоматі за адресою: АДРЕСА_5 , 05.10.2023 о 13:39 год. здійснив зняття коштів у сумі 3 200,00 грн у банкоматі за адресою: АДРЕСА_5 , 17.10.2023 о 20:19 год. здійснив зняття коштів у сумі 2 000 грн у банкоматі за адресою: АДРЕСА_5 , 25.10.2023 о 18:50 год. здійснив зняття коштів у сумі 1 000 грн у банкоматі за адресою: АДРЕСА_5 , 03.11.2023 о 13:05 год. здійснив зняття коштів у сумі 3 000 грн у банкоматі за адресою: АДРЕСА_5 , які кожного разу передавав своїй дружині - обвинуваченій ОСОБА_4 . Далі, 21.11.2023 о 18:25 год. обвинувачена ОСОБА_4 здійснила транзакцію шляхом перерахунку коштів потерпілої ОСОБА_6 на свій рахунок НОМЕР_3 , банківської картки № НОМЕР_4 відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , у сумі 3 765,00 гривень та поповнення мобільного телефону НОМЕР_5 на суму 204,00 грн., 26.11.2023 о 15:54 год. здійснила поповнення мобільного телефону НОМЕР_6 на суму 204,00 грн. та 28.11.2023 о 18:47 год. транзакцію за допомогою перерахунку коштів потерпілої на свій рахунок НОМЕР_3 , банківської картки № НОМЕР_4 відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 у сумі 119, 00 гривень, 05.12.2023 о 13:24 год. у сумі 381,91 грн, 19.12.2023 о 19:16 год. у сумі 834,17 грн; 21.12.2023 о 15:05 год. - 150,00 грн; 21.12.2023 о 15:32 год. - 2 914,57 грн та 21.12.2023 о 15:46 год. - 50 грн 25 коп.

Дізнавшись що 21.12.2023 потерпілу ОСОБА_6 було евакуйовано та поміщено до «Шелтеру» за адресою: вул. Дзюби, б.4, м. Харків для представників маломобільних груп населення та людей з інвалідністю, обвинувачена ОСОБА_4 прибула до даної установи та повернула грошові кошти потерпілій ОСОБА_6 у сумі 1 900 грн, решту коштів обернула на власні потреби, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 30 122, 90 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала себе винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України. Не заперечувала, що без дозволу потерпілої ОСОБА_6 через мобільний додаток на своєму телефоні здійснювала від імені потерпілої ОСОБА_6 входи до додатку «Приват 24», завдяки чому була обізнана про надходження на рахунок потерпілої пенсії та інших соціальних виплат. Не оспорювала, що при обставинах, викладених в обвинувальному акті , таємно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму30 122, 90 грн. Згодна, що своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_6 зазначену в обвинувальному акті матеріальну шкоду. Щиро покаялася у скоєному, просила суд суворо не карати її, надати можливість залишитись на свободі з метою працевлаштування, щоб відшкодувати завдану нею шкоду потерпілій ОСОБА_6 ; просила врахувати, що на її утриманні знаходяться шестеро неповнолітніх дітей. При цьому, просила суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись її поясненнями, та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та наслідками її застосування ознайомлена.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною в повному обсязі і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєних нею кримінальних правопорушень, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, суд не має сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченої та за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченої і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченої. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають обставинам кримінального провадження.

Оцінивши зібрані під час кримінального провадження і досліджені в судовому провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена, її дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.361 КК України несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.50,65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима та до кримінальної відповідальності притягається вперше; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на її утриманні знаходяться шестеро неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2007 р.н., ОСОБА_10 , 2009 р.н., ОСОБА_11 , 2010 р.н., ОСОБА_12 , 2013 р.н., ОСОБА_13 , 2014 р.н., ОСОБА_14 , 2018 р.н., що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження; свою причетність до скоєного обвинувачена не оспорює.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 , яке виражається у визнанні нею винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченої до скоєного, осуду своїх дій.

Обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку - потерпілої ОСОБА_6 , 1940 р.н.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкцій інкримінованих статей : за ч.1 ст.361 КК України - пробаційний нагляд, а за ч.4 ст.185 КК України - позбавлення волі, застосувавши ч.1.ст. 70 КК України.

При цьому, з урахуванням фактичних обставин справи та характеру скоєного обвинуваченою ОСОБА_4 , з огляду на те , що на її утриманні знаходяться шестеро неповнолітніх дітей, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, яка щиро покаялася у скоєному, висловила жаль з приводу вчинених нею діянь, вказала, що критично оцінює свої дії, зробила для себе висновки на майбутнє, має намір працевлаштуватися з метою відшкодування спричиненої потерпілій матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення та перевиховання без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі A10C, який належить ОСОБА_4 та знаходиться у камері речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: вул. Центральна, 31, смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України слід конфіскувати в дохід держави;

- банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили слід залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні засудженої ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» моделі A10C, який належить ОСОБА_4 та знаходиться у камері речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: вул. Центральна, 31, смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати в дохід держави;

- банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя ОСОБА_1