Справа № 519/112/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Південне

Южний міський суд Одеської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , на стадії судового розгляду кримінального провадження розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженні №0000016 від 07.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Південне Одеської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового розгляду кримінального провадження, -

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 год. 02.12.2024 у ОСОБА_3 , який періодично вживає наркотичні засоби і психотропні речовини і тому достовірно знає про порядок їх обігу на території України, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовини та наркотичних засобів.

2.Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи протиправно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, у невстановленому місці, дату та час, але не пізніше 15:00 год. 02.12.2024, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої зборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), та наркотичний засіб, який знаходиться у незаконному обігу, канабіс, точна кількість вказаної речовини і вказаного засобу в ході досудового розслідування не встановлені, безпосередньо після чого приніс їх до місця проживання свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, у період з 15:00 год. 02.12.2024 до 15.40 год. 02.12.2024 незаконно зберігав і незаконно збув ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_6 невстановлену частину вищевказаної раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої зборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), та наркотичний засіб, який знаходиться у незаконному обігу, канабіс, точну кількість якого в ході досудового розслідування не встановлено, які останні у цей час вжили у вказаній квартирі шляхом куріння.

3.У цей час, близько 15:40 год. 02.12.2024 вказана злочинна діяльність ОСОБА_3 була припинена працівниками правоохоронного органу.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

4.Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та особливо небезпечної психотропної речовини.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

5.Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15:00 год. 02.12.2024 ОСОБА_3 у невстановленому місці знайшов два полімерні пакети із застібками, у яких знаходилася порошкоподібна речовина кремового кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 0,646 г.

6.У цей момент у ОСОБА_3 , який періодично вживає психотропні речовини і тому впізнав у знайденій речовині особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон), виник протиправний умисел, направлений на її незаконне придбання та зберігання для власного вживання, без мети збуту.

7.Безпосередньо після цього, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 підняв (придбав) знайдену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 0,646 г. у двох полімерних пакетах із застібками, та поклав до свого гаманця з метою подальшого зберігання та власного вживання, без мети збуту.

8.Продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_3 приніс придбану таким чином особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 0,646 г. до місця проживання свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно зберігав її при собі до 17.10 год. 02.12.2024, коли ця його злочинна діяльність була припинена працівниками правоохоронного органу.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

9.Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

10.Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та підтвердив як факт незаконного придбання та зберігання як з метою збуту, так і без мети збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та особливо небезпечної психотропної речовини, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати та не позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

11.Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

12.Суд враховує, що ОСОБА_3 притягується вперше за вчинення кримінального правопорушення, яке пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, тому відповідно до ст. 66 ч.2 КК України, вважає за можливе визнати цю обставину як пом`якшуючу покарання.

13.Як зазначено у Постанові ВС у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20) активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

14.Як вбачається з реєстру матеріалів кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, внесено до ЄРДР 03.01.2025, вже 08.01.2025 було повідомлено обвинуваченому про підозру та проведено допит, а 17.01.2025 обвинувачений особисто отримав копію обвинувального акту. Отже, досудове розслідування щодо ОСОБА_3 тривало 14 днів. Крім того, ОСОБА_3 з`являвся у кожне судове засідання, давав показання, не порушив умови застосованого до цього запобіжного заходу, брав участь у складанні досудової доповіді щодо нього, чим сприяв швидкому судовому розгляду кримінального провадження. За таких обставин, суд вважає, що така поведінка обвинуваченого є активним сприянням розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання.

15.Отже, суд визнає обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення кримінальних правопорушень вперше.

16.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

17.Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

18.Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

19.При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

20.Судом враховано, що визначені уст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

21.Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

22.При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

23.Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

24.До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

25.Так, відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

26.Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

27.Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

28.Згідно досудової доповіді обвинуваченому 31 рік, вживає наркотичні засоби та психотропні речовини з 19 років, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 20.07.2015, має хронічне захворювання на гепатит С та прямоточну виразку шлунку, не працює, неодружений, дітей не має, в азартні ігри не грає, кредитних боргів немає. У 2018 померла мати обвинуваченого, а у 2019 сестра. Має середню освіту, закінчив 11 класів, пройшов тримісячні курси в навчальному закладі та отримав спеціальність охоронця. Працював на декількох роботах. Захоплюється рибалкою, має позитивні плани на майбутнє. Має в оточенні знайомих людей з антисоціальною поведінкою. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, тому на думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе.

29.Зазначене свідчить про здатність обвинуваченого підпадати під чужий вплив, що також приймається судом до уваги при призначенні покарання.

30.Як вже було наведено, під час розгляду судом було встановлено, що наявні обставини, що пом`якшують покарання - зокрема, вчинення кримінальних правопорушень вперше, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутні обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого.

31.При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

32.За зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 307 ч.2 КК України, явно не буде відповідати вимогам справедливості та меті покарання.

33.Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що призначаючи покарання можливо застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, а саме призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 307 КК України без призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, що передбачене в санкції цієї статті як обов`язкове. Водночас, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд призначає покарання в межаї санкції зазначеною статті. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

34.Щодо оцінки позиції захисника про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд ураховує, що наркоманія та незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належать до глобальних проблем сучасності. Цим явищам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для здоров`я не лише конкретної особи, а й всього населення, а також для економіки та суспільства. Суспільна небезпека цих злочинів визначається, насамперед, поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Тому особи, які вчиняють ці злочини, повинні понести адекватне та справедливе покарання.

35.На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, тому не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

36.Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 15.01.2025, слід на підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання період з 15.01.2025 по 07.03.2025 у співвідношенні три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

37.Цивільний позов не заявлявся.

38.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

39.Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

40.Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч. 15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (роки).

2.На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (роки).

3.Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання при приведенні вироку до виконання.

4.Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання цим вироком законної сили не обирати.

5.На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання цілодобовий домашній арешт за період з 15.01.2025 по 07.03.2025 у співвідношенні три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

6.Речові докази - фрагмент полімерної пляшки, корковий циліндричний предмет з металевою вставкою, фрагмент фольги з екстрактом, речовини у 2 пакетиках, 2 полімерні пакетики, фрагмент липкої стрічки, насіння сіро - зеленого кольору у 2 пакетиках, фрагмент полімерного матеріалу, фрагмент паперу знищити.

7.Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 8 754 грн 90 коп.

8.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

9.Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1