Справа № 346/5999/24
Провадження № 1-в/346/613/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, раніше судимому 27.05.2022 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1, 2 ст. 185, ч.2 ст. 194 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, засудженого 26.12.2023 року вказаним судом за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ст.70, ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, -

початок строку: 24.01.2023 р.

кінець строку: 14.11.2026 р.

в с т а н о в и в :

захисник засудженого ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, в якому зазначає, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2023 року ОСОБА_5 засуджено до вказаного покарання та станом на 18.09.2024 року він відбув більше половини його строку. За час тримання в Ужгородському УВП №9 ОСОБА_5 порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував, до представників колонії відносився ввічливо, законні вимоги виконував, на заходи профілактичного характеру реагував позитивно, що на думку захисника свідчить про те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та з врахуванням відбуття більше половини строку призначеного покарання він заслуговує на заміну покарання більш м`яким. Крім того, ФОП ОСОБА_7 підтвердив намір працевлаштувати ОСОБА_5 на посаду автослюсаря, оскільки він раніше у нього працював та зарекомендував себе з позитивної сторони. Тому захисник просить замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10% заробітної плати.

В судовому засіданні захисник та засуджений вказане клопотання підтримали із зазначених підстав. Захисник також просить врахувати особу засудженого, який хоча і мав стягнення, однак, вони є незначними, та невідбутий строк його покарання становить трохи більше року, тому він заслуговує на застосування щодо нього ст. 82 КК України.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні у вирішенні вказаного клопотання покладається на розсуд суду, при цьому, враховуючи, що засуджений мав дисциплінарні стягнення, тому не вважає доцільним застосування до нього ст. 82 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що оскільки до засудженого застосовувалися лише дисциплінарні стягнення, останнє з яких в жовтні 2024 року, та він не мав жодного заохочення, враховуючи висновки дисциплінарних комісій установи, недоцільним є застосування до засудженого ст. 82 КК України, тому в задоволенні вказаного клопотання просить відмовити.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення вказаних учасників, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно з п.2 ч. 4 вказаної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 24.01.2023 року, з 12.09.2024 року він відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, за яким йому зараховано в строк відбуття покарання період перебування під вартою за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2022 року (справа № 308/7392/20) з 17.02.2021 року по 27.05.2022 року включно (а.с. 8-12, том 1, арк. особ. справи № 59-63). На час розгляду вказаного подання відбув більше 1/2 призначеного судом строку покарання.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. В п.17 цієї постанови вказано, що під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Згідно з характеристикою, затвердженою 03.10.2024 року начальником ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 24.01.2023 року; не вчиняв порушень протягом останніх пів року, на виробництві установи не працевлаштований, на заходи виховного впливу реагує, належні висновки робить не завжди; виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі, залучається до робіт по благоустрою установи та прилеглої території, а також поліпшення житлово-побутових умов. У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний, законні вимоги виконує; у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, віддає перевагу спілкуванню із засудженими різної спрямованості. Дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. Бере активну участь у програмах/заходах, має бажання змінити своє життя (том 2, арк. особ. справи №13-14)

У відповідності з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 останньому за весь період відбування покарання стягнення та заходи заохочення не застосовувались (том 2, арк. особ. справи 26).

Поряд з цим, судом встановлено, що згідно із витягом з протоколу № 2 від 15.03.2023 року засідання дисциплінарної комісії ДУ Закарпатська установа виконання покарань ( №9) та постановою про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_5 оголошено попередження за зберігання заборонених предметів - мобільного телефону. Відповідно до довідки від 13.03.2023 року із засудженим ОСОБА_5 проведено бесіду профілактичного характеру; за час утримання в ДУ Закарпатська установа виконання покарань ( №9) характеризується посередньо (том.1, ч.1 арк. особ. справи № 53, 54, 56).

Згідно із витягом з протоколу № 27 від 31.07.2023 року засідання дисциплінарної комісії вказаної установи виконання покарань та постановою про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_5 оголошено догану за порушення режиму відбування покарання. Відповідно до довідки від 25.07.2023 року із засудженим ОСОБА_5 проведено бесіду профілактичного характеру за порушення встановленого режиму утримання та правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме зберігання забороненого предмету (колючо-ріжучого); за час утримання в ДУ Закарпатська установа виконання покарань ( №9) характеризується негативно (том.1, ч.1 арк. особ. справи № 154, 155, 157).

Відповідно до даних витягу з протоколу № 2 від 30.01.2024 року засідання дисциплінарної комісії ДУ Закарпатська установа виконання покарань ( №9) та постановою про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_5 оголошено попередження за порушення режиму відбування покарання. Відповідно до довідки від 11.01.2024 року із засудженим ОСОБА_5 проведено бесіду профілактичного характеру; за час утримання в установі виконання покарань характеризується посередньо (том.1, ч.1 арк. особ. справи № 223, 224, 226).

Суд звертає увагу, що 03.10.2024 року засіданням комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» з розгляду питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ( ст. ст. 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України, відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні ст. 82 та ст.101 КВК України як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення, не став на шлях виправлення (том 2, арк. особ. справи № 11, 12, 20) .

Відповідно до подання щодо застосування заходу стягнення від 17.10.2024 року та постанови № 1268 від 17.10.2024 року прийнято рішення дисциплінарної комісії помістити ОСОБА_5 в ДІЗО строком до 14 діб за куріння у не відведеному для цього місці, вживання нецензурних та жаргонних слів (том 2, арк. особ. справи № 23).

У висновку комісії зазначеної установи щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 від 03.10.2024 року, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VІ) вказано - 48 балів (засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 81, 82 КК України) ? 64 балів (том 2, арк. особ. справи № 16-18).

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення двох умисних тяжких злочинів, і хоча він відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для можливості застосування заміни покарання більш м`яким, проте, до закінчення строку відбування покарання залишилось ще понад один рік та десять місяців, що є значним терміном для застосування якого потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого, зокрема його відношення до встановленого порядку (режиму) відбування покарання, суд не вбачає процесу достатніх позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому приходить до висновку, що останній на час розгляду вказаного клопотання не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, як такого, що став на шлях виправлення.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі покаранням у виді виправних робіт.

Посилання захисника на те, що застосовані до засудженого стягнення є незначними, не доводять того, що останній став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, оскільки для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

Під час розгляду клопотання захисника не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Проаналізувавши зміст наведених документів, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.82 КК України, керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , засудженому 26.12.2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 20.12.2024 року о 09:30 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1