справа № 361/7703/19
провадження № 1-кп/361/149/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002262 від 07 серпня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 01 листопада 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на строк 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2019 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля складського приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , будучи раніше обізнаним, що в приміщенні складу перебувають товарно-матеріальні цінності, вирішив повторно таємно викрасти майно, що знаходилось всередині приміщення цього складу.

Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до складського приміщення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення складу, звідки таємно повторно викрав душову кабіну марки «GM» моделі «230» в розібраному стані, вартістю 8 317,00 грн, яка належить ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями майнової шкоди ОСОБА_6 на суму 8 317,00 грн.

Крім того, 05 серпня 2019 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля складського приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , будучи раніше обізнаним, що в приміщенні складу перебувають товарно-матеріальні цінності, вирішив повторно таємно викрасти майно, що знаходились всередині приміщення цього складу.

Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до складського приміщення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом відмикання вхідних дверей ключем, проник до приміщення складу, звідки таємно повторно викрав душову кабіну марки «GM» моделі «230» в розібраному стані, вартістю 8 317,00 грн, яка належить ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями майнової шкоди ОСОБА_6 на суму 8 317,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, зазначив, що зрозумів, що вчинив погано.

Вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 06 серпня 2019 року та ілюстративна таблицею до нього, згідно з яким проведено огляд за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого на ділянці біля проїжджої частини дороги розташовано душовий піддон білого кольору, криша від душової кабіни, скляні дверцята у кількості 2 шт., скляні стінки (т. 2, а. п. 1-3);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 серпня 2019 року, згідно з якими свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впізнали особу ОСОБА_4 (т. 2, а. п. 5-8);

- висновком експерта від 06 вересня 2019 року № 13-1/1549, згідно з яким встановлено ринкову вартість душової кабіни марки «GM» моделі «230», вартість станом на 29.11.2018 року - 8 317,00 грн (т. 2, а. п. 12-14);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17 вересня 2019 року за участю ОСОБА_4 , під час якого останній вказав час, місце та спосіб вчиненого ним злочину (т. 2, а. п. 15-19);

- постановою про визнання DVD-R диска з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 17 вересня 2019 року речовим доказом (т. 2, а. п. 21);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25 вересня 2019 року (т. 2, а. п. 23-25);

- випискою по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_4 (т. 2, а. п. 39-55);

- постановою про визнання речовим доказом від 13 серпня 2019 року (т. 2, а. п. 58-59).

Крім того, у судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_4 (т. 2, а. п. 60-66).

Європейський суд з прав людини у п. 65 рішення у справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Наведені у вироку докази є належними, допустимими, достовірними, узгоджуються між собою, є послідовними та достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Надаючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає, що останній на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, у зв`язку з чим суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує його покарання, є рецидив злочинів.

При цьому суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відсутні.

Разом із цим, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на строк 3 роки. Отже, ОСОБА_4 вчинив новий злочин протягом визначеного вироком суду іспитового строку.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 127/25037/17 (провадження № 51-4700км20), «у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку».

За вказаних обставин, остаточне покарання відносно ОСОБА_4 слід визначити із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженню судом не обирався.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 серпня 2019 року по 23 квітня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

Процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 471 (чотириста сімдесят одна) гривень 03 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- 2 сліди папілярних ліній, вилучені під час огляду місця події, поміщені до паперового конверту, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- душова кабіна марки «GM» моделі «230», яка передана ОСОБА_9 на відповідальне зберігання, - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- банківська картка банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , яка приєднана до матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_4 ;

- DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1