Єдиний унікальний номер 142/299/24
Номер провадження 1-кп/142/31/25
В И Р О К

іменем України

13 березня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про кримінальне правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 06 березня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гонорівка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до ст. 3, Закону У країни «Про запобігання та протидію домашньому насильству», являючись особою, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно, систематично протягом тривалого часу, з 25 жовтня 2023 року по 26 листопада 2023 року, вчиняв домашнє насильство відносно свого вітчима ОСОБА_5 , з яким проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим перебуває на профілактичному обліку сектора превенції відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, як сімейний кривдник.

Так, 25.10.2023 року о 15:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого вітчима ОСОБА_5 , а саме: виражався до останнього нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди його психічному здоров`ю.

За вказані дії ОСОБА_4 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 30.10.2023 року у справі № 142/573/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 30.10.2023 року, орієнтовно о 15:30 год, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого вітчима ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався в адресу свого вітчима ОСОБА_5 нецензурною лайкою та словесно погрожував йому фізичною розправою, чим міг завдати шкоди його психічному здоров`ю.

За вказані дії ОСОБА_4 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 01.11.2023 року у справі № 142/579/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 26.11.2023 року, о 18:50 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого вітчима ОСОБА_5 , а саме: під час сварки виражався у його адресу нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди його психологічному здоров`ю.

За вказані дії ОСОБА_4 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 27.11.2023 року у справі № 142/638/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

У подальшому, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла насильство в сім`ї відносно свого вітчима ОСОБА_5 , не зупинившись на вчиненому, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, 05.03.2024 року, орієнтовно о 21:35 год, вчинив щодо свого вітчима ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилося у словесних образах, нецензурній лайці, тим самим, завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 .

Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань ОСОБА_5 , погіршення якості його життя, до емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, крім того, викликало у потерпілого ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що ОСОБА_5 проживає разом з ним 14 років, проте батьком він його не вважає. Між ними часто виникають сварки з побутових питань. Остання така сварка відбулася в березні 2024 року, після похорону вони вжили спирнтні напої і знову посварилися, під час цієї сварки він його нецензурно ображав. Останні півроку він себе стримує та мовчить та запевняє, що прикладе зусилля, щоб не допускати подібної поведінки у майбутньому. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, будь-яких претезій до обвинуваченого не має.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 надав суду послідовні покази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і проти цього не заперечують учасники судового провадження, то відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, та зможе оскаржити вирок тільки в частині призначеного покарання.

Тому, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.

Прокурор вважаючи вину ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за 126-1 КК України доведеною, а кваліфікацію вірною, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та, визнавши щире каяття обставиною що пом`якшує покарання, а обтяжуючою вчинення кримінального провадження в стані алкогольного сп`яніння, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин та застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи передбачені п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме заборону листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення для проходження програми для кривдників.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також те, що згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної посадовою особою Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, при високому ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середньому ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що будуть спрямовані на виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правпорушень, а у разі звільнення порушника від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язків, які передбачені ч. 3 ст. 76 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ст. 126-1 КК України.

У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Положеннями частини 1 статті 91-1 КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Відтак, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілого ОСОБА_5 , та спрчинення останньому психологічних та фізичних страждань, суд приходить до висновку, що в інтересах близьких родичів обвинуваченого для убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, до обвинуваченого необхідно застосувати обмежувальні заходи, передбачені п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язки: заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб та направлення для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Призначене судом покарання та обмежувальні заходи є необхідними і достатніми для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами нових кримінальний правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 не обиралися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 351, 354, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи передбачені п.4 п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, поклавши на нього обов`язки заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_5 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб та направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: