Справа №463/3229/24
Провадження №1-кп/463/187/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року місто Львів

Личаківський районний суд міста Львова у складі: головуючої судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000693 від 15.02.2024 та № 0001377 від 17.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 -

встановив:

ОСОБА_3 , в період часу з 19:00 год 15.02.2024 по 08:50 год. 16.02.2024, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у час запровадження воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжений до 14.02.2024 на підставі Указу Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року, перебуваючи на подвір`ї приватного сектору, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тракт Глинянський, буд.46, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, повторно, шляхом розбиття правого переднього скла пасажирського сидіння автомобіля, проник в середину автомобіля марки «Audi» моделі «Q5» із д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_6 речі, зокрема: сумку для ноутбука чорного кольору із емблемою фірми «НР», вартістю зі слів потерпілої 1000 гривень, в якій знаходились ноутбук марки «НР» моделі «EliteBook 8560p» сірого кольору, вартістю 20000 гривень, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» білого кольору, вартістю 27610 гривень в прозорому силіконовому чохлі із відділом, який для потерпілої матеріальної цінності не становить.

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 48610 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , в період часу з 19:00 год 15.02.2024 по 08:50 год. 16.02.2024, перебуваючи на подвір`ї приватного сектору, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тракт Глинянський, буд.46, таємно заволодівши мобільним телефоном марки «Iphone» моделі «11 Pro» білого кольору в прозорому силіконовому чохлі із відділом, виявив у ньому офіційний документ, а саме: пластикову платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 видану на ім`я ОСОБА_6 , після цього, діючи умисно, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, незаконно заволодів вказаною карткою та в подальшому розрахувався нею 16.02.2024 о 07:53 год. у магазині «Галицька Здоба», що за адресою: м. Львів, вул. Джорджа Вашингтона, буд. 11 на суму 91 гривня та 16.02.2024 о 08:02 год. в продуктовому магазині, що за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 90 на суму 198 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , 01 квітня 2024 року приблизно о 15:40 год., перебуваючи на вул. Личаківська, 91 у м.Львові, таємно заволодівши сумкою через плече чорного кольору ОСОБА_7 , виявив у ній офіційний документ, а саме: пластикову платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 видану на ім`я ОСОБА_7 , після цього, діючи умисно, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, незаконно заволодів вказаною карткою та в подальшому розрахувався нею 01.04.2024 о 16:44 год. у магазині «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 92 на суму 31,90 грн. та 01.04.2024 о 16:45 год. у вищевказаному магазині на суму 219,66 грн.

ОСОБА_3 , 17.04.2024 приблизно о 03:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у час запровадження воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжений до 14.02.2024 на підставі Указу Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року, перебуваючи на подвір`ї приватного сектору, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зрубова, буд.3А, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, повторно, незаконно проник у гараж, звідки таємно викрав реноватор марки «Einhell» моделі TC-MG 250 CE вартістю 3000 грн., шліфмашинку марки «Bocsh» вартістю 4300 грн., електролобзік, вартістю 1800 грн., знімач підшипника, вартістю 200 грн., після чого проник в середину автомобіля марки «Renault» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , звідки таємно викрав акумуляторний шурупокрут марки «Start Pro» червоного кольору, який був у чемоданчику чорного кольору, вартістю 1200 грн., які належать ОСОБА_8 .

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 10 500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , в період часу з 19:00 год 22.04.2024 по 09:00 год. 23.04.2024, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у час запровадження воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжений до 14.02.2024 на підставі Указу Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року, перебуваючи на подвір`ї приватного сектору, що знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Богдана Хмельницького, буд.20, таємно, повторно, шляхом розбиття правого переднього скла пасажирського сидіння автомобіля, проник в середину автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , звідки таємно викрав годинник марки «Alpina» вартістю 16 000 грн., який належить ОСОБА_9 .

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 16 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , 23.04.2024 в період часу з 00:00 год. до 07:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у час запровадження воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжений до 14.02.2024 на підставі Указу Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року, перебуваючи на подвір`ї дачного кооперативу «Галичанка», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, буд.238, таємно, повторно, незаконно проник в середину автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «4008», д.н.з. НОМЕР_6 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 , а саме: будівельний фен марки «Leister TRIAC S» вартістю 12000 грн., обкладинку для паспорта марки «Neri Karra» вартістю 1500 грн, сонцезахисні окуляри у футлярі чорного кольору вартістю 1500 грн..

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, за допомогою ключів, які знайшов у автомобілі марки «PEUGEOT» моделі «4008», д.н.з. НОМЕР_6 , відкрив гаражні двері та незаконно проник у гараж, звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 , а саме: металодетектор марки «Кейс» в чохлі із зарядним пристроєм, вартістю 40 000 грн, електродриль вартістю 1500 грн, електролобзик марки «Sparky» вартістю 2000 грн.

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 58 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ст. 357 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та ч.1 ст. 357 КК України, визнав повністю та надав показання, якими підтвердив усі обставини, вчиненого ним порушення. Так, він пояснив, що дійсно 15.02.2024 року у АДРЕСА_3 , розбивши праве переднє скло автомобіля марки «Audi» моделі «Q5» із д.н.з. НОМЕР_1 , викрав сумку для ноутбука чорного кольору із емблемою фірми «НР», в якій знаходились ноутбук марки «НР» моделі «EliteBook 8560p» сірого кольору, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» білого кольору. Також в період часу з 19:00 год 15.02.2024 по 08:50 год. 16.02.2024, перебуваючи на подвір`ї будинків за адресою: м. Львів, вул. Тракт Глинянський, буд.46, викравши мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11 Pro» білого кольору в прозорому силіконовому чохлі із відділом, виявив у ньому пластикову платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 видану на ім`я ОСОБА_6 , якою розрахувався 16.02.2024 о 07:53 год. у магазині «Галицька Здоба», що за адресою: м. Львів, вул. Джорджа Вашингтона, буд. 11 на суму 91 гривня та 16.02.2024 о 08:02 год. в продуктовому магазині, що за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 90 на суму 198 гривень. 01 квітня 2024 року приблизно о 15:40 год., перебуваючи на вул. Личаківська, 91 у м.Львові, викрав сумку чорного кольору, виявив у ній пластикову платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 видану на ім`я ОСОБА_7 , після цього, розрахувався нею 01.04.2024 о 16:44 год. у магазині «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 92 на суму 31,90 грн. та 01.04.2024 о 16:45 год. у вищевказаному магазині на суму 219,66 грн.

Крім цього, підтвердив, що 17.04.2024 приблизно о 03:00 год., , перебуваючи на подвір`ї будинків за адресою: м. Львів, вул. Зрубова, буд.3А, проник у гараж, звідки викрав реноватор марки «Einhell» моделі TC-MG 250 CE, шліфмашинку марки «Bocsh», електролобзік, знімач підшипника, після чого проник в середину автомобіля марки «Renault» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , звідки викрав акумуляторний шурупокрут марки «Start Pro» червоного кольору, який був у чемоданчику чорного кольору. 22.04.2024 та 23.04.2024, перебуваючи на подвір`ї будинків, що знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Богдана Хмельницького, буд.20, розбивши праве переднє скло пасажирського сидіння автомобіля, проник в середину автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , звідки викрав годинник марки «Alpina». А 23.04.2024 в період часу з 00:00 год. до 07:00 год., перебуваючи на подвір`ї дачного кооперативу «Галичанка», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, буд.238, проник в середину автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «4008», д.н.з. НОМЕР_6 , звідки викрав будівельний фен марки «Leister TRIAC S», обкладинку для паспорта марки «Neri Karra», сонцезахисні окуляри у футлярі чорного кольору. В подальшому, за допомогою ключів, які знайшов у автомобілі марки «PEUGEOT» моделі «4008», д.н.з. НОМЕР_6 , відкрив гаражні двері та незаконно проник у гараж, звідки викрав майно металодетектор марки «Кейс» в чохлі із зарядним пристроєм, електродриль, електролобзик марки «Sparky».

У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вчинених при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства доказами у справі, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відтак, з врахуванням вимог ч.3ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити вирок суду з цих обставин в апеляційному порядку.

Сукупність зібраних доказів вказує на те, та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 05.02.2024 року, 17.04.2024 року, 22 та 23.04.2024 року у м. Львові вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, у період дії воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а 15-16.02.2024 року та 01.04.2024 року у м. Львові викрав офіційний документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України.

Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Така позиція викладена у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21.

На день розгляду кримінального провадження набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2024 році становила 3028 грн.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК за вчинення 01 квітня 2024 року таємного викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 2100,00 грн, поєднаного з проникненням у приміщення.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії засудженого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК у зв`язку з таким.

Частиною 3 ст. 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тис. НМ або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК, суд виходить із фактичних обставин, установлених судом та які ніким не оспорювались.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 усвідомлював, що приміщення, до якого він протиправно проник, перебуває у володінні іншої особи.

За таких обставин, суд уважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_3 за епізодом 01 квітня 2024 року з ч. 4 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_11 , останній проживає у АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, не працевлаштований, неодноразово судимий, останній раз 10 грудня 2024 року Пустомитівським районний судом Львівської області за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, їх наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення правопорушення і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, наявність пом`якшуючих покарання обставин - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді мінімальної межі санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді 01 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Личаківського районного суду міста Львова від 26.01.2024 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 01 рік.

Кримінальні правопорушення за даним вироком ОСОБА_3 вчинив у період з 15.02.2024 року по 23.04.2024 року.ю тобто до ухвалення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Щодо цивільного позову, суд дійшов до такого висновку.

До суду потерпілою ОСОБА_6 подано позовну заяву до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, якою ОСОБА_6 просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь майнову шкоду у розмірі 56206, 50 гривень та моральну шкоду в розмірі 15000 гривень.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичній особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений позов потерпілої визнав частково, а саме в сумі стягнення, яку вважав завищеною.

Проаналізувавши та дослідивши матеріали, що долучені до цивільного позову, суд дійшов про висновку, що такий позов слід задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 суму завданих ним від злочину матеріальних збитків, в розмірі 48899,00 гривень (48610 гривень заподіяна шкода кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст. 185 КК України та 289 гривень заподіяна шкода кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 357 КК України).

Що стосується моральної шкоди, то суд дійшов до такого висновку.

Позивач пред`явила позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

За змістом ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

Також, при вирішенні цивільного позову в цій частині, суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 16.09.2024 у справі №444/870/22, згідно з якою суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Однією з обов`язкових умов настання відповідальності є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діянням особи та заподіянням шкоди, який полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що із обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Відтак цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 48610 гривень та 5000 гривень моральної шкоди.

Запобіжний захід, обраний до обвинуваченого, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі стягнути із ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (за епізодами від 15.02.2024 року, 01 квітня 2024 року, 17 квітня 2024 року, 22 квітня 2024 року та 23 квітня 2024 року) та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_3 за епізодом від 01 квітня 2024 року із ч. 4 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК, визнати його винуватив у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на трок 01 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавляння волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, встановлених цим вироком та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 року, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 року більш суворим покаранням за даним вироком, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

Покарання, призначене ОСОБА_3 , у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 14.05.2024 року, тобто з часу затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 48899 гривень та 5000 гривень моральної шкоди.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 06.03.2024 року, скасувати.

Речові докази: три змиви, які поміщено у паперові конверти NPU - 0258151, NPU - 0258150, NPU - 0258149, 2 обгортки «Kinder», які поміщено у спецпакет PSP1261517, осип скла, який поміщено у спецпакет PSP0005369, мікрообєкти, які поміщено у спецпакет PSP0005370, два змиви, які поміщено в паперові конверти NPU - 000086, NPU - 0005085, змив з білого пакету, який упаковано у паперовий конверт, мікрообєкти з попереднього пасажирського сидіння, які упаковано у паперовий конверт, осип скла з асфальту, який поміщено у спецпакет WAR1221970, два сліди рук з поліетиленової упаковки, лопату, кінець якої поміщений в поліетиленовий пакет, на якому наявна бірка з підписом слідчого, камінь, який поміщено в паперовий пакет та опечатано NPP-0117932, ємність з написом «видалення подряпин», який поміщено у паперовий конверт та опечатано NPP-0117933, мікрообєкти з правої передньої дверки, які поміщено в паперовий конверт та опечатано NPP-0117934, запаховий слід №1, який поміщено в паперовий конверт та опечатано NPP-0117936, фрагменти скла на тонуючій плівці та поміщено в картонну коробку та спецпакет WAR1682919, які поміщено до камери зберігання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, знищити.

4 ПЛС зі слідами рук, 2 сліди низу взуття, які відкопійовані на таблиці №2 №3, DVD - диски із записами з камер відеоспостереження, 3 ПЛС зі слідами рук, які відкопійовані на таблиці №1, три зліпки слідів взуття, які поміщео до картонної коробки та опечатано, відеозаписи наявні на оптичному диску, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Знімач підшипника, який повернуто потерпілому ОСОБА_8 , залишити у його законному володінні; електродриль мереживий, який повернуто потерпілому ОСОБА_10 , залишити у його законному володінні.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 8330 гривень 03 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1