Справа № 473/402/20
Номер провадження 1-кп/473/124/2025
У Х В А Л А

"20" лютого 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0001374 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 1 ст.357, ч.1 ст.263, ч. 3 ст.289 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 1 ст.357, ч. 3 ст.289 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 3 ст.289 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 3 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються в скоєні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Приблизно у серпні 2019 року, точної дати не встановлено, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме спеціалізованим вантажним автомобілем «DAF FT XF H4EN3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та спеціалізованим напівпричепом «BENALU C32CMS01» реєстраційний номер НОМЕР_2 , до нього, які перебували на правах користування у мешканця м. Вознесенська Миколаївської області ОСОБА_14 та фактично на праві власності належали ОСОБА_15 . Для вчинення вказаного злочину, ОСОБА_10 вирішив підшукати осіб, які разом з ним вчинять вказаний злочин під його безпосереднім керівництвом та відповідно до його вказівок. Реалізуючи свій злочинний умисел, підшукуючи співучасників задуманого ним злочину, 18.08.2019, у денний час, точного часу не встановлено, ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_11 та місцевими мешканцями м. Вознесенська Миколаївської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який запропонував вчинити незаконне заволодіння вищевказаними транспортними засобами, на що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надали свою згоду.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 змовились, що для незаконного заволодіння транспортним засобом їм необхідно здійснити тиск шляхом застосування насильства та погроз його застосування на користувача транспортних засобів ОСОБА_14 , який на їх вимогу передасть їм ключі від транспортного засобу та сам автомобіль з напівпричепом, після чого вони ними незаконно заволодіють. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 18.08.2019, перебуваючи у м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які тривалий час знайомі з ОСОБА_14 , попри що привезти ОСОБА_14 , незалежно від волі останнього, за адресою: м. Вознесенськ, вул. Тимірязєва,173, за місцем розташування ТОВ «ВІТТАР», де він буде чекати разом з ОСОБА_11 , тобто, незаконно позбавити ОСОБА_14 волі.

Приблизно о 16:00 18.08.2019 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виконуючи вказівку ОСОБА_10 , з`ясували місцезнаходження ОСОБА_14 , а саме біля ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , куди в подальшому направились на автомобілі Toyota Hilux реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 . Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_12 , користуючись довірою ОСОБА_14 , з яким знайомий тривалий час, запросив останнього сісти до автомобіля Toyota Hilux, на що ОСОБА_14 погодився. Після цього, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , без будь-яких пояснень своїх дійсних намірів, під приводом того, що з ОСОБА_14 хтось хоче поспілкуватись, повезли ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де на нього очікували ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_14 , перебуваючи в автомобілі Toyota Hilux реєстраційний номер НОМЕР_3 , через короткий проміжок часу, який рахується хвилинами, звертаючи увагу на підозрілу поведінку ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , напрямок руху автомобіля, зрозумів куди його везуть, після чого, висловив своє небажання їхати разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за вказаною адресою та виявив бажання залишити автомобіль, попрохав зупинити його і відпустити. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи відповідно вказівок ОСОБА_10 та за попередньою змовою з останнім та ОСОБА_11 , відмовились зупинити автомобіль та відпустити ОСОБА_14 , продовживши рух автомобіля на швидкості, що позбавляло ОСОБА_14 можливості безпечно залишити автомобіль за власної волі. Прибувши за адресою: м. Вознесенськ, вул. Тимірязєва,173, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , контролюючи пересування та рухи ОСОБА_14 , не даючи йому змоги вільно піти та залишити вказане місце, завели останнього до одного з приміщень, де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Перебуваючи у приміщенні за вказаною адресою, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , спрямований на незаконне заволодіння транспортними засобами автомобілем «DAF FT XF H4EN3» з напівпричепом «BENALU C32CMS01», почали вимагати від ОСОБА_14 інформацію про місце знаходження транспортних засобів, а також почали вимагати передачу їм офіційних документів свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та ключів від автомобіля «DAF FT XF H4EN3», супроводжуючи свої незаконні вимоги погрозами застосування фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, які ОСОБА_14 сприймав як реальні.

Отримавши від ОСОБА_14 відмову у наданні інформації про місце знаходження транспортних засобів та передачу офіційних документів свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та ключів від автомобіля «DAF FT XF H4EN3», ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння транспортними засобами та офіційними документами, почали погрожувати ОСОБА_14 фізичною розправою над ним та членами його сім`ї, рідними та близькими, шляхом застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Після чого, отримавши від ОСОБА_14 чергову відмову підкорятись їх незаконним вимогам та виконувати їх, з метою спонукання останнього до вчинення необхідних їм дій, а саме надання інформації про місцезнаходження транспортних засобів та передачу свідоцтва про реєстрацію і ключів від автомобіля, у ОСОБА_10 , якому від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стало відомо, що у ОСОБА_14 є молодший брат, виник злочинний умисел, направлений на взяття у заручники родича ОСОБА_14 молодшого брата ОСОБА_16 , розраховуючи, що під погрозою застосування фізичних насильницьких дій до останнього, ОСОБА_14 виконає його незаконні вимоги.

Після цього, ОСОБА_17 надав вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 аналогічним чином привезти ОСОБА_16 до нього за тією ж адресою. Приблизно о 17:00 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з`ясували місцезнаходження ОСОБА_16 , а саме по вул. Михайлівська в м. Вознесенську, де зустріли останнього та, користуючись знайомством з останнім, зловживаючи довірою, запросили ОСОБА_16 сісти в автомобіль Toyota Hilux, на якому прибули. Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , поводячи себе грубо та агресивно, одразу повідомили про те, що у його брата ОСОБА_14 серйозні проблеми та дали зрозуміти, що він не повинен сперечатись та має їхати з ними. Після чого, відвезли ОСОБА_16 за адресою: м. Вознесенськ, вул. Тимірязєва,173, та обмеживши рухи та пересування останнього, разом завели його в одне з приміщень, де на них очікував ОСОБА_10 , під контролем та психологічним тиском якого, поєднаним з погрозами застосування фізичного насильства весь цей час перебував ОСОБА_14 .

Далі, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , продемонструвавши ОСОБА_14 , що його молодший брат знаходиться у них, не має можливості за власною волею залишити вищевказане місце та його рухи ними обмежено, тобто утримується, як заручник, почали по черзі погрожувати ОСОБА_14 застосуванням насильства до ОСОБА_16 , небезпечного для життя та здоров`я останнього, вимагаючи від ОСОБА_14 вчинення бажаних ними дій, а саме розповісти про місце знаходження транспортних засобів, передати офіційні документи свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та ключі від автомобіля «DAF FT XF H4EN3». При цьому ОСОБА_11 , демонструючи серйозність своїх намірів, утримував в руках ніж, демонстрував його ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , погрожуючи його застосуванням відносно останніх, а саме відрізати обом пальці рук у разі невиконання ОСОБА_14 його та ОСОБА_10 вимог. Під час вказаних злочинних дій ОСОБА_11 наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 в свою чергу, наніс ОСОБА_14 удар палкою в область спини, продовжуючи погрожувати застосуванням до нього та його брата ОСОБА_16 насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

Після цього, ОСОБА_14 розуміючи та суб`єктивно сприймаючи загрозу своєму життю та здоров`ю, а також загрозу життю та здоров`ю своєму молодшому брату ОСОБА_16 , як реальну, та те, що його брата звільнять лише після виконання ним незаконним вимог вищевказаних осіб, розповів що ключі від автомобіля перебувають за місцем його мешкання, автомобіль перебуває на стоянці біля Вознесенського відділу поліції за адресою: м. Вознесенськ, вул. Київська,24, а свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів перебувають у власниці транспортних засобів ОСОБА_15 , погодивши при цьому вигнати автомобіль з причепом зі стоянки.

У подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , контролюючи пересування ОСОБА_14 , на автомобілі Toyota Hilux направились за місцем мешкання останнього, де він забрав ключі від автомобіля «DAF FT XF H4EN3» з напівпричепом «BENALU C32CMS01», при цьому спроб покинути вказане місце, або звернутись за допомогою не намагався, оскільки його брат ОСОБА_16 весь час утримувався у заручниках у вищевказаному місці під наглядом ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , та розумів, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, що спонукало його до виконання незаконних вимог ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після чого, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , контролюючи пересування ОСОБА_14 на автомобілі Toyota Hilux направились за місцем знаходження автомобіля «DAF FT XF H4EN3» з напівпричепом «BENALU C32CMS01». На стоянці ОСОБА_14 сів за кермо автомобіля «DAF FT XF H4EN3» з напівпричепом «BENALU C32CMS01». ОСОБА_11 , контролюючи всі його дії, сів поряд на пасажирське місце та наказав їхати на виїзд з м. Вознесенська, що ОСОБА_14 виконав.

Весь цей час ОСОБА_12 , керуючи автомобілем Toyota Hilux, супроводжував автомобіль «DAF FT XF H4EN3» з напівпричепом «BENALU C32CMS01».

Приблизно у проміжок часу, після надання згоди ОСОБА_14 та виконання незаконних вимог ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , його брата ОСОБА_16 було звільнено.

Далі, приблизно через 20 хвилин, близько 22:00, перебуваючи біля нафтобази по Київському шосе на виїзді з м. Вознесенська, ОСОБА_11 наказав ОСОБА_14 зупинитись біля припар кованого на узбіччі автомобіля, що останній виконав. З припаркованого автомобіля, біля якого зупинився ОСОБА_14 вийшов ОСОБА_10 , підійшов до автомобіля «DAF FT XF H4EN3» та наказав ОСОБА_14 залишити вказаний автомобіль з напівпричепом «BENALU C32CMS01», залишивши ключі в замку запалювання, а двигун запущеним та пересісти до автомобіля Toyota Hilux, що останній виконав та в автомобілі залишився лише ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_12 на автомобілі Toyota Hilux відвіз ОСОБА_14 до м. Вознесенська та висадив його там. Таким чином, за викладених обставин, у вказаний спосіб, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме спеціалізованим вантажним автомобілем «DAF FT XF H4EN3» реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 925 510 грн. та спеціалізованим напівпричепом «BENALU C32CMS01» реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 642 538 грн., протиправно вилучивши їх у ОСОБА_14 всупереч його волі.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_10 , кваліфіковані за ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 1 ст.357, ч.1 ст.263, ч. 3 ст.289 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 1 ст.357, ч. 3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 3 ст.289 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_13 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.146, ч.1 ст.147, ч. 3 ст.289 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зазначивши, що з дня вчинення ним кримінальних правопорушень минуло вже більше п`яти років.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.146 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.146 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , клопотання захисників підтримали в повному обсязі.

Прокурор проти задоволення клопотань захисників не заперечує.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до такого.

В ст.. 285 КПК України зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Також відповідна позиція висновку Верховного Суду, викладена в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України , за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК України. ОСОБА_11 обвинувачується в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК України, ОСОБА_12 обвинувачується в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, ОСОБА_13 обвинувачується в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України .

Згідно обвинувального акту, кримінальні правопорушення, в яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були вчиненні 18.08.2019. Дані кримінальні правопорушення, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків та нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, а відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п.2 цієї статті.

На момент розгляду судом кримінального провадження щодо обвинувачених закінчився передбачений законом строк давності притягнення ОСОБА_10 за ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК, ОСОБА_11 за ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК, ОСОБА_12 за ч. 2 ст.146 КК, ОСОБА_13 за ч. 2 ст.146 КК, до кримінальної відповідальності, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся.

Згідно ч. 3 ст.49 КПК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 05.03.2021 року було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 386 КК України, що є кримінальним проступком, а отже перебіг давності щодо нього, відповідно до положень ч. 3 ст.49 КК України, не переривався.

Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 засуджувались вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 квітня 2023 за ч. 4 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі кожний, на підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_12 був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік, ОСОБА_13 був звільнений від призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду від 20 квітня 2023 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.296 КК України 24.08.2019 року. Але, суд звертає увагу на те, що з дня вчинення злочину 24.08.2019, також вже минуло більш ніж 5 років.

Що ж стосується обвинуваченого ОСОБА_11 , то дані щодо притягнення його до кримінальної відповідальності відсутні.

Обвинувачені просять їх звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, юридичні наслідки такого закриття їм зрозумілі.

Відповідно до ч.3 ст. 228 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звідси суд вважає, що клопотання захисників про звільнення обвинувачених ОСОБА_10 за ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК, ОСОБА_11 за ч. 1 ст.357, ч. 2 ст.146 КК, ОСОБА_12 за ч. 2 ст.146 КК, ОСОБА_13 за ч. 2 ст.146 КК, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, підлягає задоволенню.

На підставі ст.49 КК України, керуючись ч. 2 ст.376, ст.ст. 284, 285, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.357, ч.2 ст.146 КК України на підставі п.2, п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч.2 ст.146 КК України, кримінальне провадження закрити.

Звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.357, ч.2 ст.146 КК України на підставі п. 2, п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В частині обвинувачення ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч.2 ст.146 КК України, кримінальне провадження закрити.

Звільнити ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В частині обвинувачення ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, кримінальне провадження закрити.

Звільнити ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

В частині обвинувачення ОСОБА_13 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, кримінальне провадження закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляції на ухвалу можуть бути подані до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 7-ми днів з моменту її проголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_20

ОСОБА_3