Справа № 161/1600/25
Провадження № 1-кс/161/654/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 січня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2025 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2024 року, а саме в частині заборони на користування автомобілем марки «Citroen C8», н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2024 року у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000151 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України накладений арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 27.02.2024 року в тому числі на автомобіль марки «Citroen C8», н.з. НОМЕР_1 . На даний момент, розслідування у кримінальному провадженні не закінчене, попри це, органом досудового розслідування було проведено ряд дій та експертиз з арештованим автомобілем, будь яких нових додаткових слідчих дій та експертиз не призначено, отже майно не є предметом дослідження будь якої експертизи чи слідчої дії, що в ставить під сумнів подальше перебування даного транспортного засобу в статусі арештованого в частині заборони користування ним. Власник автомобіля ОСОБА_4 не має наміру приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати чи відчужувати його, а транспортний засіб йому необхідний для використання його для задоволення своїх буденних потреб, зокрема доїзду до місця працевлаштування, перевезення вантажу, пасажирів своїх близьких родичів та колег по роботі, та інших буденних справ, які вирішуються легше та швидше при наявності транспортного засобу. Крім того, транспортний засіб перебуває на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів без спеціального укриття від погодних умов, що призводить до виникнення фізичних та механічних ушкоджень і що відповідно призведе до втрати належного використання даного майна та зменшення його вартості. З моменту вилучення та накладення арешту на автомобіль пройшло вже десяти місяців і даний проміжок часу був достатній для органу досудового розслідування для проведення усіх необхідних слідчих дій та експертиз з даним транспортним засобом для досягнення мети забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, тому просить клопотання задовольнити та скасувати накладений арешт в частині заборони користування транспортним засобом.

До початку розгляду клопотання представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 також в судове засідання також не з`явився, водночас подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, заперечує щодо задоволення клопотання, оскільки скасування арешту негативно вплине на повноту досудового розслідування, так як автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні та на даний час є необхідність в проведення додаткових експертиз.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції").

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» визначено порядок передачі та зберігання речових доказів.

Згідно з п.5 вказаної Постанови зазначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. При цьому вказано, що забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2024 накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 27.02.2024 року, в тому числі на автомобіль марки автомобіль марки «Citroen C8», н.з. НОМЕР_1 .

Звертає слідчий суддя увагу на той факт, що вилучення транспортного засобу відбулося 27.02.2024, тобто, на думку слідчого судді, в сторони обвинувачення було достатньо часу належним чином провести в рамках кримінального провадження усі необхідні слідчі та процесуальні дії з вказаним автомобілем, крім того станом на час розгляду, так як і на момент подання клопотання до слідчого судді, встановленому власнику майна, а саме ОСОБА_4 не повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0001516 від 28.04.2024, оскільки органом досудового розслідування не надано відповідні відомості, тобто власник майна не входить до суб`єкту визначеного ст.170 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів з огляду на завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, встановив, що представником власника майна поза розумним сумнівом доведений той факт, що на даний час відпала необхідність у подальшому арешті майна в частині заборони користування, оскільки подальше утримання такого майна не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом, оскільки подальше його утримання не забезпечує виконання Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» в частині зберігання речового доказу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів без спеціального укриття від погодних умов.

За таких обставин, з метою забезпечення законних прав на належне володіння майном, а саме автомобілем марки «Citroen C8», н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити та скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем та передати транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до прийняття відповідного рішення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 16, 170, 174, 309, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт в частині заборони користування, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2024, на тимчасово вилучене майно, а саме з автомобіля марки «Citroen C8», н.з. НОМЕР_1 , який передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до прийняття відповідного рішення у кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України у разі незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт та зобов`язати остання щодо надання транспортного засобу органу досудового розслідування в разі необхідності проведення додаткових слідчих дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1