У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000376, внесеного до ЄРДР 07.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначила, що постановою дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.09.2024 року закрито кримінальне провадження №0000376, внесене до ЄРДР 07.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З даною постановою заявник категорично не згодна та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України.

Так, дізнавачем з метою перевірки викладених ОСОБА_4 у заяві про кримінальне правопорушення обставин не було: проведено її допиту з приводу відомих їй обставин кримінального правопорушення; проведено допит ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незважаючи на те, що нею було повідомлено його дійсне місце проживання та її брат вказував на нього як на особу, яка безпосередньо вчинила кримінальне правопорушення; встановлено місце проживання та проведено допит по суті кримінального провадження ОСОБА_7 , на якого також вказує її брат як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; з урахуванням того, що кримінальне правопорушення було вчинено групою осіб за попередньою змовою, вказані дії не були перекваліфіковані з ч.1 ст.190 КК України на ч.2 ст.190 КК України; витребувано відомості із ломбардів м.Полтави на предмет закладання зазначеними особами телефону з метою отримання фінансового кредиту; отримано тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме інформації щодо з`єднань мобільного терміналу, яка може знаходитися у розпорядженні операторів мобільного зв`язку із вказівкою часу, зазначенням абонентських номерів, що використовувалися під час роботи зазначеного терміналу, а також розташування базових станцій, через які здійснювався зв`язок, тощо.

Крім того, в оскаржуваній постанові дізнавача, всупереч вимог ст.110 КПК України, відсутня взагалі будь-яка оцінка доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила вимоги задовольнити. Зазначила, що 06.06.2024 року був вкрадений телефон, який вона придбала за 2 699 грн. та яким користувався її брат. По справі її не допитали, не розібралися зовсім, хоч крадій був відомий.

Дізнавач, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дізнавач у наданій заяві просила про розгляд скарги у її відсутність та відмову у задоволенні вимог. Зазначила, що ОСОБА_4 була допитана в кримінальному провадженні, також відібрані пояснення від ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Після винесення постанови про закриття кримінального провадження, копії матеріалів відносно ОСОБА_6 було направлено до сектору превенції для притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши заявника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000376, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що в провадженні дізнавачів СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебували матеріали кримінального провадження №0000376, внесеного до ЄРДР 07.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відомості до ЄРДР внесені за фактом того, що 06.06.2024 року близько 12 год.30 хв., перебуваючи за адресою: м.Полтава, вул.В.Чорновола,19, невстановлена особа заволоділа мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi», у корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 , котрий належить ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, а саме під приводом прохання здійснення телефонного дзвінка, чим завдала матеріального збитку на суму 2 699 грн.

Постановою дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.09.2024 року закрито кримінальне провадження №0000376, внесене до ЄРДР 07.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до постанови дізнавача: згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886 ІХ від 18.07.2024 року, підвищено «пороговий» рівень вартості викраденого майна, який впливає на розмежування адміністративної та кримінальної відповідальності (у 2024 році цей рівень становить 3028 грн.). Таким чином, декриміналізується злочинність діяння, у зв`язку з малозначністю завданих збитків, тобто хоча формально і містяться ознаки шахрайства, але через малозначність дане діяння не становить суспільної небезпеки (ст.11 КК України) (а.с.3).

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000376, внесеного до ЄРДР 07.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно доводів власника мобільного ОСОБА_9 », вартість останнього становила 2 699 грн. Відповідно до висновку експерта з оцінки майна від 14.06.2024 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi А2» 2/32, у корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , без пошкоджень, станом на момент вчинення шахрайства 06.06.2024 року, становила 2 500 грн.

Положеннями ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Стаття 110 КПК України передбачає, що постанова слідчого, дізнавача, прокурорамає бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 28.09.2024 року провадження закрито дізнавачем щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

В свою чергу, кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Згідно зазначеного Закону статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна.

Отже, на даний час мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повинна становити не менше 3028 гривень.

При цьому, матеріали скарги та матеріали кримінального провадження свідчать про те, що вартість викраденого майна становить менше 3028 гривень.

Отже, закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, втратив чинність. На вказане й посилався дізнавач, мотивуючи постанову про закриття кримінального провадження в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зваживши на вказані обставини, дізнавачем 28.09.2024 року прийнято обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України, з чим погоджується суд.

У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та дізнавачем 28.09.2024 року прийнято обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

В своїй скарзі ОСОБА_4 не навела обґрунтованих доводів на підтвердження незаконності рішення дізнавача про закриття кримінального провадження №0000376, внесеного до ЄРДР 07.06.2024 року, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 28.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000376, внесеного до ЄРДР 07.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1