Справа № 738/8/25
№ провадження 1-кп/738/36/2025
Вирок

іменем України

19 березня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000358, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, громадянство України, зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

встановив:

1.Хронологія судового провадження.

02 січня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000358 надійшов до Менського районного суду Чернігівської області з Корюківської окружної прокуратури.

03 січня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

29 січня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області постановив ухвалу про призначення судового розгляду в провадженні.

2.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 1126-VII від 17 березня 2014 року, в Україні оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3891-ІХ від 23 липня 2024 року - з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03 березня 2022 року в Україні оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб, яка неодноразово продовжувалася, у тому числі на підставі Указу Президента України №470/2024 від 23 липня 2024 року, затвердженим Законом України № 3692-IX від 12 травня 2024 року - з 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_2 26 серпня 2004 року був переданий на військовий облік до Менського РВК (зараз ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , має військове звання рядовий та військово-облікову спеціальність 798 (столяр деревообробки).

Згідно із довідкою військово-лікарської комісії №1в/6046 (№ 113/3) від 13 серпня 2024 року ОСОБА_2 , відповідно до наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Встановивши відсутність обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б військовозобов`язаному ОСОБА_2 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, 13 серпня 2024 року начальник відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 , вручив повістку про обов`язок з`явитися на 07 годину 14 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та попередив про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, не маючи згідно зі статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого відправлення до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) для проходження військової служби у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України за мобілізацією, без поважних причин, з метою ухилення від призову, маючи можливість прибути, не прибув у вказані у повістці час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 для його призову за мобілізацією в Збройні Сили України, чим порушив вимоги статті 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», № 2470/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затверджених відповідними Законами України, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

4.Позиції сторін кримінального провадження.

4.1.Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 01 січня 2025 року слідчим Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 та затверджений прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_4 (арк. с. 2-6).

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, зазначив, що обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, обставини, які обтяжують покарання - відсутні. Прокурор просив призначити покарання ОСОБА_2 три роки позбавлення волі, застосувати до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

4.2. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав, надав показання.

Захисник ОСОБА_5 під час виступу у судових дебатах просив виправдати обвинуваченого, кримінальне провадження закрити.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

5.1.Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав показання, якими підтвердив фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті, зокрема зазначив, що він перебував на військовому обліку. У серпні 2024 року за направленням ТЦК проходив військово-лікарську комісію. 13 серпня 2024 року у селі Стольне працівники ТЦК повідомили, що він перебуває у розшуку і йому необхідно прибути до ТЦК. Коли отримав висновок військово-лікарської комісії, то зрозумів, що є придатним до військової служби. Цього ж дня у ТЦК спілкувався із працівником ТЦК ОСОБА_8 , підписав документи, які йому надавали для підпису. ОСОБА_8 повідомив, що необхідно буде проходити військову службу. Йому вручили повістку про необхідність з`явитися до ТЦК о 7 годині. Із ОСОБА_8 домовились, що той зранку приїде до нього додому в село Стольне, щоб забрати і привезти до ТЦК. Наступного дня, коли приїхав ОСОБА_8 , він заховався у кущах і не вийшов до нього. Самостійно до ТЦК не прибув. Боїться проходити військову службу. З дитинства перебуває на обліку у психіатра. У вчиненому щиро розкаюється.

5.2.Показання свідків.

Свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що займає посаду старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 перебуває на обліку в ТЦК з 26 серпня 2004 року як військовозобов`язаний. 13 серпня 2024 року пройшов медичну комісію, якою визнаний придатним до військової служби, але не міг використовуватись у бойових підрозділах і про це було повідомлено ОСОБА_2 . 13 серпня 2024 року ОСОБА_2 отримав повістку у зв`язку із призовом на військову службу для відправки у військову частину, про що поставив підпис у корінці від повістки. Йому необхідно було прибути до ТЦК на 7 годину 14 серпня 2024 року. ОСОБА_2 був повідомлений про кримінальну відповідальність за статтею 336 КК України. ОСОБА_2 не прибув до ТЦК 14 серпня 2024 року, документів щодо причин неприбуття до ТЦК не подав, рішення ТЦК та військово-лікарської комісії не оскаржував.

5.3. Документи, зібрані стороною обвинувачення.

15 жовтня 2024 року до Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 надійшло повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України, вчинене ОСОБА_2 (арк. с. 46).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , 15 жовтня 2024 року внесені відомості про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України (арк. с. 42).

У Службовому листі № 1в/7818 від 18 жовтня 2024 року, наданому начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовому квитку від 14 серпня 2024 року, обліково-послужній карті зазначено, що ОСОБА_2 26 серпня 2004 року був переданий на облік військовозобов`язаних Менського РВК з призовників; має військове звання «рядовий»; військово-облікову спеціальність 798; військову службу в Збройних Силах України не проходив (арк. с. 51-56).

Відповідно до Довідки № 113/3 військово-лікарської комісії від 13 серпня 2024 року № 1в/6046, ОСОБА_2 пройшов огляд ВЛК 13 серпня 2024 року, діагноз F70.0, на підставі статті 19Б графи ІІ Розладу хвороб придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (арк. с. 47).

Відповідно до Картки № 746 обстеження та медичного огляду, військовозобов`язаному ОСОБА_2 встановлений діагноз F70.0, на підставі статті 19Б графи ІІ Розладу хвороб придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (арк. с. 48).

Відповідно до Картки професійного відбору кандидата від 13 серпня 2024 року, ОСОБА_2 рекомендований до проходження військової служби за мобілізацією (арк. с. 57).

Відповідно до Карти професійно - психологічного відбору кандидата від 13 серпня 2024 року, ОСОБА_2 за своїми морально-психологічними якостями та результатами ППВ, рекомендований до проходження військової служби за мобілізацією (арк. с. 58-59).

Згідно із Розпискою, аркушем доведення положень законодавства України щодо адміністративної, та кримінальної відповідальності військовослужбовців, ОСОБА_2 13 серпня 2024 року отримав повістку та був ознайомлений про кримінальну відповідальність за статтею 336 КК України (арк. с. 47-зворотна сторона, 60-61).

Відповідно до Рапорту начальника відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , виявлено неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_2 о 7 годині 14 серпня 2024 року під час відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаних в команду для комплектування НОМЕР_1 (арк. с. 49).

У Поіменному списку військовозобов`язаних, які призвані РТЦК та СП і відправлені у складі команди НОМЕР_1 , час прибуття 14 серпня 2024 року, у графі № 1 щодо ОСОБА_2 наявна відмітка: «не прибув на відправку» (арк. с. 50).

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 497 від 12 листопада 2024 року у ОСОБА_2 не виявлено ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності (арк. с. 91-94).

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта 488 від 12 листопада 2024 року, у ОСОБА_2 на теперішній час має місце психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (F70.0 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду); ОСОБА_2 , за своїм психічним станом, в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення (арк. с. 84-88).

Суд дослідив надані прокурором документи, які характеризують особу обвинуваченого, документи щодо речових доказів, щодо процесуальних витрат та інші документи (арк. с. 43-44, 62-83, 89-90).

6.Висновки суду.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.

Суд відхиляє посилання захисника на необхідність виправдання обвинуваченого у зв`язку з відсутність умислу у діях обвинуваченого, виходячи з наступного.

Із суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України, передбачає тільки прямий умисел.

Прямим умисел є тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (частина друга статті 24 КК України).

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Під час судового розгляду суд встановив, що поведінка обвинуваченого беззаперечно свідчить про спрямованість його умислу на ухилення від призову.

Так, під час судового розгляду обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, надав послідовні показання, зокрема зазначив, що розумів, що він був призваний на військову службу під час мобілізації, був обізнаний про наслідки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, розумів про необхідність прибути до РТЦК та СП 14 серпня 2024 року о 7 годині для відправки у військову частину. Також обвинувачений повідомив, що не прибув до ТЦК, оскільки злякався.

Показання обвинуваченого узгоджуються із іншими доказами, які надав прокурор: показаннями свідка ОСОБА_6 ; письмовими доказами, які підтверджують те, що обвинувачений є військовозобов`язаним, за станом здоров`я придатний для проходження військової служби, посадові особи РТЦК та СП дотримались вимог законодавства щодо вручення повістки ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_2 перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, що якщо не виконати свої зобов`язання як громадянина, передбачені статтею 65 Конституції України по швидкій і своєчасній мобілізації й спільній обороні від агресора не можливо бути дати ефективну відсіч нападникам на країну, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися о 7 годині 14 серпня 2024 року для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, не з`явився за викликом. Вказане свідчить про наявність умислу уникнути самого призову за мобілізацією.

Крім того, обвинувачений після отримання повістки, його умисного ухилення від явки на збірний пункт та заведення кримінального провадження, жодного разу до РТЦК та СП не з`явився, хоча мав таку можливість, що свідчить про його свідомі та умисні дії з метою уникнення мобілізації.

Доводи захисника про порушення процедури вручення ОСОБА_2 повістки, на підставі якої він мав прибути 14 серпня 2024 року є безпідставними, оскільки дії працівників РТЦК та СП відповідали нормам законодавства.

Суд дійшов висновку, що прокурор надав допустимі, належні, достовірні та достатні докази для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

7.Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_2 - відсутні.

8.Мотиви призначення покарання обвинуваченому.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 є особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив умисний нетяжкий злочин, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку (під наглядом) у лікаря-психіатра з діагнозом F70.0 з 1989 року, проходив лікування у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з 20 липня 1998 року до 29 липня 1998 року з діагнозом «Олігофренія в ступені легкої дебільності», за місцем проживання характеризується посередньо (арк. с. 95-103).

У досудовій доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , у розділі «Соціально-психологічна характеристика обвинуваченого» зазначено, що ОСОБА_2 проживає з матір`ю, якій допомагає по господарству, офіційно не працює, на життя заробляє підробітками, алкогольні напої не вживає, громадський порядок не порушує, із сусідами гарні відносини, не конфліктний, з п`яти років перебуває на обліку у лікаря-психіатра. У досудовій доповіді зазначено про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб, наданий висновок про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства (арк. с. 32-35).

З урахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі із найменшим строком, передбаченим у санкції статті 336 КК України - у виді трьох років позбавлення волі.

Суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства з огляду на обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, досудову доповідь стосовно обвинуваченого, окрім цього суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який з дитинства і до цього часу перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F70.0 і вважає за необхідне, відповідно до статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З урахуванням другорядної ролі кари, як мети покарання, а також з огляду досудову доповідь та стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень статтей 75, 76 КК України є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

У даному кримінальному провадженні речові докази та процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1