Справа № 216/2339/25
Провадження № 1-кс/216/797/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000830 від 02.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

В ході проведення досудового розслідування попередньо встановлено, що 01.04.2025 на лінію «102» надійшло повідомлення від працівників патрульної поліції Меридіан 300 про перевезення спиляних частин зелених насаджень, без дозвільних документів гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зупиненим на автомобільній дорозі між селами Мусіївка та Гейківка, Криворізького району Дніпропетровської області.

Так, 01.02.2025 виїздом СОГ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області в період з 16:15 год. по 16:40 год. було проведено огляд місця події, в ході якого було встановлено автомобіль марки ГАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в вантажному відсіку якого знаходилися спиляні частини зелених насаджень, приблизно 4 кубічних метри. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане може свідчити про перевезення ОСОБА_4 незаконно зрубаних дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що вказує на ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Таким чином, 01.04.2025 в період часу з 16:15 год. по 16:40 год. в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено автомобіль марки ГАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в вантажному відсіку якого знаходилися спиляні частини зелених насаджень, приблизно 4 кубічних метри та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 відповідно до якого вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Транспортний засіб автомобіль марки ГАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в вантажному відсіку якого знаходилися спиляні частини зелених насаджень, приблизно 4 кубічних метри, було вилучено до спеціально облаштованого автомобільного майданчика Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Каховська, 36.

Вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , вилучено до спеціального пакету НПУ SUD 1049557.

Вилучені під час огляду вищевказані речі мають суттєве значення в доказуванні у кримінальному провадженні № 0000830 від 02.04.2025 року.

Таким-чином, беручи до уваги вищезазначене з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході проведення огляду місця події речей, які є важливими доказами по справі та несуть на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, керуючись ст.ст. 40, 98, 131, 132, 170-171, 237 КПК України, прокурор звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000830 від 02.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Також встановлено, що 01 квітня 2025 року слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події проїзної частини дороги між селами Мусіївка та Гейківка Криворізького району, де знаходився автомобіль ГАЗ 2705-14 вантажно-бортовой д.р.н. НОМЕР_1 . На час огляду всередині борту автомобіля знаходилися дерев`яні колоди різного діаметру та довжиною приблизно від 1 до 2 метрів.

Постановами слідчого Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 квітня 2025 року автомобіль марки ГАХ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в вантажному відсіку якого знаходилися спиляні частини зелених насаджень та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і вид майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-ІV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішеннях ЄСПЛ у справах Амор проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції, Спорронг та Льорнрот проти Швеції констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч.1 ст.246 КК України, за якою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Разом з тим, у клопотанні прокурора про арешт майна не конкретизовано, вчинення яких дій стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Також в клопотанні відсутні відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка, крім того, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього складу злочину.

Не з`ясувавши розмір заподіяної шкоди, слідчий суддя позбавлений можливості врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Наведене підтверджує відсутність легітимної мети арешту майна, як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним, збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Таким чином, з огляду на все вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане клопотання прокурора є недостатньо обґрунтованим, доводи клопотання не підтверджені належними доказами, не доведено необхідність в накладені арешту на зазначене в клопотанні майно та наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити за його недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000830 від 02.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні повернути вилучене під час проведення огляду 01.04.2025 року майно його власнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1