ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 2306/35/2012

провадження № 51-3087 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засуджених (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року ОСОБА_6 засуджено за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ст. 70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_6 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2013 року вирок та ухвалу судів попередніх інстанцій стосовно ОСОБА_6 залишено без зміни.

16 червня 2016 року до Апеляційного суду Черкаської області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_6 в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), направлено для розгляду до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 січня 2017 року вказану вище заяву повернуто заявнику через її невідповідність вимогам ст. 462 КПК.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року задоволено касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , скасовано ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 січня 2017 року стосовно ОСОБА_6 та призначено новий судовий розгляд у Кропивницькому апеляційному суді.

Крім цього, 13 лютого 2018 року до Апеляційного суду Черкаської області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року в порядку ст. 34 КПК заяву про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами від 13 лютого 2018 року направлено для розгляду до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2019 року матеріали кримінальних справ № 11-о/4809/1/19 та № 11-о/4809/2/19 за заявами ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами об`єднано в одну справу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2019 року заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 07 березня 2024 року частково задоволено касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 , скасовано ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2019 рокустосовно ОСОБА_6 і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений посилається на те, що суд апеляційної інстанції:

- не надав оцінки доводам, викладеним у заяві засудженого, про необхідність перегляду за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року безпосередньо судом апеляційної інстанції та не спростував цих доводів;

- не проаналізував письмових документів щодо перебігу судових засідань і внесення судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) суддями Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області та не надав будь-якої оцінки цим матеріалам;

- не врахував правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2023 року у справі № 1-292/11 та від 07 березня 2024 року у справі № 2306/35/2012, у яких вказано про аналогічні порушення вимог кримінального процесуального закону під час залишення без задоволення заяв ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами тих же судових рішень з підстав порушення таємниці нарадчої кімнати в ході ухвалення вироку судом першої інстанції;

- мав установити, як констатував Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2023 року, наявність або відсутність фактів не тільки внесення судових рішень до ЄДРСР, а й проведення судових розглядів або вчинення процесуальних дій суддями суду першої інстанції під час перебування в нарадчій кімнаті;

- виклав в ухвалі завідомо неправдиву інформацію, не звернувши уваги, що в його заяві йдеться лише про порушення таємниці наради суду;

- формально провів розгляд, з істотним порушенням принципів законності та безпосередності, установлених статтями 9, 23 КПК, а постановлена за його результатами ухвала від 22 травня 2024 року не відповідає вимогам статей 284, 370, 404, 417, 419 КПК щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості прийнятого рішення.

Отже, на думку засудженого ОСОБА_6 , приймаючи рішення про залишення без задоволення його заяви про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції не дотримався положень ч. 4 ст. 33, ч. 1 ст. 463 КПК, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

Від учасників касаційного провадження заперечень на касаційну скаргу засудженого не надходило.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні:

- засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 , просила оскаржуване судове рішення залишити без зміни, а подану касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК cуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

За положеннями частин 1, 2 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року ОСОБА_6 засуджено за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_6 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2013 року вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_6 залишено без зміни.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до Апеляційного суду Черкаської області із заявою про перегляд ухвали цього суду від 18 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року цю заяву було залишено без задоволення.

Кропивницький апеляційний суд в ухвалі указав, що заявник ставив питання про скасування вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року і призначення нового судового розгляду, посилаючись на те, що судді цього суду ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які входили до складу колегії суддів, 13 серпня 2012 року після видалення до нарадчої кімнати для ухвалення вироку приймали процесуальні рішення в цивільних та кримінальних справах, що були у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Як зазначено в ухвалі, ці обставини, на думку засудженого ОСОБА_6 , становлять порушення таємниці нарадчої кімнати і є новоявленими обставинами, оскільки не були відомі Апеляційному суду Черкаської області під час перегляду вироку в апеляційному порядку.

Однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, про які зазначив ОСОБА_6 у заяві, були предметом перевірки, призначеної ухвалою Апеляційним судом Черкаської області ухвалою від 10 березня 2016 року.

Зокрема, суд апеляційної інстанції вказав, що за інформацією Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2016 року:

- суддя ОСОБА_11 в період з 13 по 15 серпня 2012 року, перебуваючи в нарадчій кімнаті в ході ухвалення вироку у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , справ не розглядав;

- 15 серпня 2012 року після проголошення вироку о 16 год 22 хв суддя ОСОБА_11 виніс ухвалу у цивільній справі № 2306/2751/12 про направлення справи до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду суддею, який мав повноваження на розгляд цієї категорії справ;

- суддя ОСОБА_13 в період з 13 по 15 серпня 2012 року, перебуваючи в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , справ не розглядав і рішення не приймав (13 серпня 2012 року у справі № 2306/3358/12 (провадження № 2/2306/1212/12) було відкрито провадження до початку розгляду кримінальної справи; справу № 2306/3247/1 (провадження № 4/2306/80/12) було розглянуто до судового засідання у кримінальній справі за обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; 15 серпня 2012 року у цивільних справах № 2306/18/12, 2306/400/12, 2306/3210/12, 2306/3165/12, 2306/234/12 було складено довідки про відкладення розгляду у зв`язку з участю судді в іншій кримінальній справі);

- у справах, які були у провадженні судді ОСОБА_12 в період з 13 по 15 серпня 2012 року, тобто під час перебування в нарадчій кімнаті в ході ухвалення вироку у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , були оформлені довідки про відкладення розгляду (справи № 2306/3072/12, 2306/3402/12, 2306/3398/12, 2306/3091/12, 2306/3073/12, 2306/3027/12, 2306/3303/12, 2306/2990/12, 2306/3048/12, 2306/2999/12).

За таких обставин суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку зазначеним обставинам, дійшов висновку, що вказана вище інформація спростовує доводи засудженого ОСОБА_6 про наявність наведених ним нововиявлених обставин.

Також суд апеляційної інстанції врахував, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 370 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року порушення таємниці наради суддів є безумовною підставою для скасування рішення суду, якщо перешкодило суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову, однак зазначив, що в цьому випадку, достовірних даних, які об`єктивно свідчили про те, що судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , перебуваючи в нарадчій кімнаті у кримінальній справі стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проводили судовий розгляд інших справ, вчиняли процесуальні дії або вносили судові рішення до ЄДРСР, матеріали справи не містять, не здобуто таких даних і під час розгляду заяви ОСОБА_6 .

Крім того, посилаючись на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 128/2455/15-к (провадження № 51-7241 кмо 18), суд апеляційної інстанції зауважив, що вчинення процесуальних дій та ухвалення суддями (суддею) судових рішень в інших справах під час перебування в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні необхідно вважати порушенням таємниці нарадчої кімнати, яке на підставі ч. 1 ст. 412 КПК може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону лише в тому разі, якщо воно за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, тобто в тих випадках, коли вказане порушення обґрунтовано ставить під сумнів незалежність і неупередженість суддів (судді) під час обговорення та ухвалення відповідного судового рішення.

При цьому суд апеляційної інстанції підкреслив, що, приймаючи рішення, врахував практику Верховного Суду, а саме:

- постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (провадження № 51-1836 кмо 19);

- ухвалу від 12 травня 2020 року (провадження № 51-517 ск 18);

- ухвалу від 18 травня 2020 року (провадження № 51-2290 ск 20).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року.

Із цими висновками Кропивницького апеляційного суду щодо наявності підстав для залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року погоджується і Верховний Суд.

З огляду на зазначене доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд апеляційної інстанції:

- не надав оцінки доводам, викладеним у заяві засудженого, та не спростував їх;

- не проаналізував письмових документів щодо перебігу судових засідань і внесення судових рішень до ЄДРСР суддями Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області та не надав будь-якої оцінки цим матеріалам;

- мав установити наявність або відсутність фактів не тільки внесення судових рішень до ЄДРСР, а й проведення судових розглядів або вчинення процесуальних дій суддями суду першої інстанції під час перебування в нарадчій кімнаті;

- виклав в ухвалі завідомо неправдиву інформацію, не звернувши уваги, що в його заяві йдеться лише про порушення таємниці наради суду,

є необґрунтованими.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований гл. 34 КПК, у якій наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути, інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Із змісту зазначених статей випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили, або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Характерними ознаками нововиявлених обставин є:

- істотне значення для провадження;

- існування в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку;

- неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку у зв`язку з тим, що вони не були відомі суду й особі, яка звертається із заявою, з незалежних від них причин;

- відкриття тільки після набрання вироком законної сили.

Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставин нововиявленими: ці обставини об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі й не могли бути відомі на той час суду і хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема в рішенні від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України». Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає в тому, що жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення лише для нового розгляду і постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції, дослідивши заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року, установив, що зазначені заявником обставини (щодо порушення таємниці нарадчої кімнати) не є нововиявленими обставинами.

Такі висновки суду апеляційної інстанції належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Одночасно Суд вважає, що посилання ОСОБА_6 на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2023 року у справі № 1-292/11 (провадження № 51-2357 км 18) та від 07 березня 2024 року у справі № 2306/35/2012 (провадження № 51-3087 км 18), є безпідставними, оскільки вказані рішення були ухвалені з урахуванням конкретних обставин провадження, які суттєво відрізняються від обставин у цьому провадженні.

Так, постановою від 07 березня 2024 року колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду скасувала ухвалу суду апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що останній не дотримався вимог ч. 4 ст. 33, ч. 1 ст. 463 КПК.

Водночас у постанові від 25 вересня 2023 року колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду не погодилася з висновками суду апеляційної інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 не навів беззаперечних даних щодо наявності зазначених ним нововиявлених обставин, а лише послався на дати ухвалення суддями Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_14 й ОСОБА_12 судових рішень і вказав номери справ.

Так, ухвалюючи постанову від 25 вересня 2023 року, колегія суддів зауважила, що ОСОБА_6 як особа, засуджена до довічного позбавлення волі, та сторона захисту в цілому позбавлені можливості отримати від повноважних органів детальну інформацію на підтвердження даних щодо наявності наведених засудженим нововиявлених обставин, оскільки він не є учасником проваджень у справах № 2306/2751/12, 2306/2966/12, 2306/3230/12, 2306/3242/12, 2306/3305/12, 2306/3315/12, 2306/3346/12, 2306/3359/12, 2306/3375/12, 2306/3378/12, на відміну від суду апеляційної інстанції, який мав можливість витребувати необхідну інформацію від Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для перевірки доводів заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року.

У цьому ж випадку суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року, дотримався вимог ч. 4 ст. 33, ч. 1 ст. 463 КПК і надаючи оцінку обґрунтованості доводів його заяви, послався на інформацію Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2016 року, отриману за результатами перевірки, призначеної ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2016 року, щодо порушення колегією суддів цього суду наради суддів.

З огляду на зазначене доводи касаційної скарги засудженого в іншій частині в цілому не спростовують законності та обґрунтованості судового рішення, у якому суд апеляційної інстанції безпосередньо надав оцінку саме з урахуванням доводів заяви щодо порушення таємниці наради суддів.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Отже, оскільки істотних порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено, касаційну скаргу засудженого потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3