У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваної за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2025 року ОСОБА_7 змінено застосований раніше ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2025 року запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 березня 2025 року.

Ухвалено звільнити ОСОБА_7 з-під варти у разі внесення застави у розмірі 20000000 грн. з покладенням на неї, на строк до 16 березня 2025 року, обов`язків: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, є необґрунтованою та не підтвердженою належними і допустимими доказами, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 . На думку апелянта, до клопотання про зміну запобіжного заходу слідчим не додано жодного документу чи доказу, які підтверджували, що ОСОБА_7 , яка не є засновником та керівником ТОВ «Грінтекса», могла використовувати товариство на власний розсуд, здійснювати будь-які адміністративно-розпорядчі функції чи нести відповідальність за діяльність товариства. Просить врахувати пояснення ОСОБА_7 , що вона ніколи не керувала та не впливала на діяльність ТОВ «Грінтекса», оскільки не була посадовою особою товариства та, відповідно, не мала таких повноважень.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стверджує, що підозрювана не внесла заставу не тому, що не бажала цього зробити, а тому, що у неї у розпорядженні відсутні грошові кошти у розмірі 20 000 000 грн. На думку апелянта, твердження, що ОСОБА_7 мала можливість внести заставу у розмірі 20 000 000 грн є припущенням, яке не підтверджене жодним доказом. Органом досудового розслідування не надано доказів наявності у розпорядженні ОСОБА_7 грошових коштів у зазначеній сумі, якими вона могла б розпорядитися шляхом їх внесення у якості застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну підозрюваній запобіжного заходу з застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказав, що підозрювана не внесла заставу. При цьому, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави органом досудового розслідування не встановлено обставин, які б вказували на наявність у підозрюваної об`єктивних причин для невиконання рішення суду чи обставин, які б суттєво погіршили її майнове становище після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий вважав, що підозрюваною безпідставно не виконано обов`язок внесення застави. Процесуальна поведінка підозрюваної щодо невиконання рішення суду про застосування запобіжного заходу є недобросовісною та підвищує ймовірність настання ризиків, встановлених судом при вирішення питання застосування запобіжного заходу, що є підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворіший.

Задовольняючи клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу підозрюваній, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про існування заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2025 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 000 000 грн з покладенням ряду обов`язків, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.02.2025 залишена без змін.

Оскільки підозрюваною безпідставно не виконано обов`язок внесення застави, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначення застави для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила наступне.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя та суд апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 6 ст. 182 КПК України встановлює, що підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 200 КПК, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Окрім того, ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, згідно п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Окрім того, ч. 8 ст. 194 КПК України передбачено, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про зміну раніше обраного запобіжного заходу в порядку .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000163 від 02.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

16.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно підозри, ОСОБА_7 та інші особи, організували, очолили та реалізували протиправну схему легалізації незаконно отриманих різних груп сільськогосподарських культур, шляхом їх придбання без відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності та подальшого експорту за кордон через суб`єктів ЗЕД з ознаками «фіктивності» без повернення отриманої таким чином валютної виручки в Україну, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету України податків в особливо-великому розмірі.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 04.07.2023, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено, ОСОБА_7 , будучи обізнаною про порядок проведення операцій з продажу на експорт сільськогосподарської продукції та сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку до Державного бюджету України, розробила протиправний механізм, направлений на ухилення від сплати податку на прибуток під час реалізації такої продукції на експорт на адресу підприємств нерезидентів, в якому вона являється керівником та власником - Іnnovation Group LTD, та афілейованих до неї компаній, а саме: Bulgaria Grain EOOD директором та власником якої являється чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_15 , та Hill Valley S.R.O.

Маючи вищевказані підприємства в своєму безпосередньому розпорядженні та сталі зв`язки пов`язані з експортом сільськогосподарської продукції, ОСОБА_7 , володіючи якостями лідера та організаторськими здібностями розуміючи, що для досягнення злочинного умислу у вигляді отримання прибутку та в подальшому несплати податку, необхідно діяти у різних регіонах держави, та те, що вона одноособово не зможе реалізувати злочинний намір, залучила до вчинення вищевказаного злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким повідомила детальний план спільної злочинної діяльності, розподілила відведені ролі та функції кожного учасника, направлені на успішне його виконання та досягнення злочинної мети, а також загальні правила поведінки та обумовленої конспірації.

Поклавши на себе функції організатора вищевказаної злочинної схеми, та визначивши вчинення злочину як основне джерело здобуття коштів, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 , розуміючи що вона одноосібно забезпечити не зможе функціонування злочинного плану, залучила вищевказаних осіб до злочинної діяльності визначила спосіб реалізації вказаного злочину, визначивши собі такі функції та обов`язки:

- особистий підбір з числа знайомих та осіб, які мають досвід пов`язаний зі збутом сільськогосподарської продукції учасників злочинної схеми, при цьому створивши її стійкість, керованість та тривалість, використовуючи для підбору кандидатів їх особисті якості схильність до вчинення корисливих злочинів, умови та спосіб їх життя, фізичний стан, зв`язки, здатність до підпорядкування;

- встановлення між учасниками злочинної схеми чітких правил поведінки та конспірації, які забезпечували міцні внутрішні зв`язки між всіма залученими особами, у разі необхідності учасники замінювали однин одного, а також для вчинення окремих протиправних діянь, залучали осіб, які не були обізнані з її існуванням та не розуміли того факту, що своїми діями забезпечують функціонування схеми та вчиняють кримінальні правопорушення;

- надання згоди на придбання та використання конкретних фіктивних (які фактично не займаються господарською діяльністю) підприємств, які б не підпадали під категорію ризиковості в системі ДПС України;

- визначення осіб, які формально займатимуть посади директорів, головних бухгалтерів, власників вищевказаних фіктивних підприємств;

- визначення конкретної особи, з кола співучасників, для одержання довіреностей від імені формальних керівників фіктивного підприємства на здійснення представництва з метою досягнення злочинної мети;

- забезпечення стабільності, безпеки функціонування та конспірації, тобто ефективної протидії факторам, що можуть їх дезорганізувати та викрити, що виражалось в наданні інформаційного матеріалу і інструкцій з організації злочинної діяльності, а так само суворе керівництво діями особами залученими до злочинної діяльності, що координувалось за допомогою текстових повідомлень в програмі обміну повідомленнями «Viber», «Whatsapp», «Telegram»;

- керування та адміністрування закритими групами в програмі обміну повідомленнями «Telegram», в яких надавалась інформація стосовно цін, способу оплати та отримувача коштів, місць навантаження, доставки сільськогосподарської продукції;

- визначення виду та ціни сільськогосподарської продукції, яку необхідно придбати для експорту, контроль за дотриманням умов її придбання та вартості, способу її легалізації як законно придбаної;

- документальне оформлення експорту сільськогосподарської продукції з використанням підконтрольних їй покупців нерезидентів, а саме - Іnnovation Group LTD (8125, Burgas, district Banevo, str. Rila 14), Bulgaria Grain EOOD (Bistrishko shoes street 1 B, fl. 3, Sofia, Bulgaria) та Hill Valley S.R.O. (Prazskeno, 604/22, Hlubocepy, 152 00 Prague, 5 Czech Respublic), підписання зовнішньоекономічних договорів;

- умисне невиконання умов зовнішньоекономічних договорів по експорту сільськогосподарської продукції в частині оплати за експортовану продукцію на рахунки підконтрольних підприємств експортерів;

- організацію безперебійного функціонування каналу постачання сільськогосподарської продукції через державний кордон України, її накопичення в портах України, завантаження на судна та автомобілі, проведення необхідних експертних досліджень, одержання необхідних дозволів на вивіз;

- контроль оплати між постачальниками та отримувачами сільськогосподарської продукції;

- збут сільськогосподарської продукції компаніями Іnnovation Group LTD (8125, Burgas, district Banevo, str. Rila 14), Bulgaria Grain EOOD (Bistrishko shoes street 1 B, fl. 3, Sofia, Bulgaria) та Hill Valley S.R.O. (Prazskeno, 604/22, Hlubocepy, 152 00 Prague, 5 Czech Respublic) після отримання її поза державним кордоном України;

- прийняття рішення про придбання матеріальних активів, необхідних для здійснення злочинної діяльності, розподіл доходів, отриманих від протиправної діяльності;

- прийняття рішення та організація перереєстрації фіктивного підприємства експортера на нового керівника та засновника, після реалізації злочинної схеми.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який перебував з 12.07.2023 по 18.01.2024 на посаді директора та головного бухгалтера TOB «Грінтекса», зареєстрованого за юридичною адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, реалізували заздалегідь розроблену спільну злочинну схему ухилення від сплати податків шляхом приховання об`єкту оподаткування із джерелом походження з України, та не подачі податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік, фінансової звітності або звіт про фінансовий стан (баланс) за 2023 рік до контролюючого органу ДПС України, при цьому приховавши об`єкт оподаткування в сумі 211 329 472,96 грн, спричинивши несплату до бюджету податку на прибуток за 2023 рік в сумі 38 039 305 грн 13 коп., тим самим не сплативши податок в особливо великих розмірах, тобто який в більше ніж сім тисяч разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 000 000 грн з покладенням на неї обов`язків: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Встановлено строк дії ухвали до 06 березня 2025 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року зазначена ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави залишено без змін.

10 лютого 2025 року слідчий СВ УСБУ в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з застави на тримання під вартою, оскільки підозрювана на виконання рішення слідчого судді не внесла заставу. Слідчим не встановлено обставин, які б вказували на наявність у підозрюваної об`єктивних причин для невиконання рішення слідчого судді.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Встановлено, що як на момент розгляду клопотання слідчим суддею, так і на момент апеляційного розгляду, підозрюваною не виконано обов`язок внесення застави, покладений на неї ухвалою слідчого судді від 17 січня 2025 року.

Під час розгляду цього клопотання з урахуванням наведених положень КПК України, доводів поданого клопотання, позиції сторін у судовому засіданні, слідчій суддя встановив наступне.

Щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зазначає, що висновки слідчого судді в цій частині є належно вмотивованими.

Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами, що додані до клопотання. Дані, що містяться у наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження №№0000163 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, та виправдовують подальше досудове розслідування.

Всі заперечення сторони захисту підозрюваної з цього приводу вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше досудове розслідування.

Щодо ризиків, встановлених попереднім рішенням про застосування запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу у вигляді застави слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу встановлено, що в порушення вимог ч.6 ст. 182 КПК України, якою підозрювана, яка не трималася під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду, зазначеного обов`язку не дотрималася.

.

Зазначена норма закону чітко встановлює обов`язок підозрюваного внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу.

Колегія суддів зауважує, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК України).

Положення ч. 6 ст. 182 КПК України про те, що дії по внесенню застави можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу, вказують на те, що невнесення застави у визначений строк може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

З огляду на положення ч. 6 ст. 182 КПК України, обов`язок внесення застави підозрюваною у розмірі, визначеному судом, є беззаперечним.

На переконання колегії суддів, є достатні підстави вважати, що підозрювана, користуючись правовою допомогою захисника, обізнана про такий обов`язок та наслідки його невиконання у передбачений законом строк. Отже, не вносячи встановлений розмір застави, визначений слідчим суддею, підозрювана повинна була усвідомлювати, що вище зазначені вимоги закону дають підстави стороні обвинувачення у будь-який момент клопотати про зміну запобіжного заходу на більш суворий, адже недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів встановлена рішенням про застосування запобіжного заходу.

Невнесення застави підозрюваною після постановлення ухвали слідчим суддею від 17.01.2025, у передбачений законом строк, беззаперечно вказує на небажання підозрюваної виконувати рішення суду, що стало підставою для звернення 10.02.2025 стороною обвинувачення із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Як слідує з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, слідча суддя встановила відсутність об`єктивних обставин, які перешкодили виконанню відповідного обов`язку.

Сторона захисту такими причинами зазначає відсутність у підозрюваної коштів. Проте, наявність у ОСОБА_7 достатніх майнових ресурсів для внесення чи забезпечення внесення заставодавцем відповідного розміру застави, встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

З наданих до клопотання відомостей про майновий стан підозрюваної вбачається, що як ОСОБА_7 , так і її чоловік ОСОБА_15 на момент повідомлення про підозру мали в своєму розпорядженні дороговартісне майно, перелік якого міститься у оскаржуваному рішенні слідчого судді, та яке їм належить на праві власності. Тому, підозрюваною не виконано обов`язок внесення застави з власних міркувань, вона на власний розсуд не скористалася правом внесення застави.

Слідчим суддею не встановлено обставин, які б вказували на наявність у підозрюваного об`єктивних причин для невиконання рішення слідчого судді чи обставин, які б суттєво погіршили його майнове становище після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

За таких обставин застава втрачає дієвість в розумінні ч. 1 ст. 182 КПК України. Сама по собі процесуальна поведінка підозрюваної щодо невиконання рішення суду про застосування запобіжного заходу є недобросовісною та підвищує ймовірність настання ризиків, встановлених судом при вирішення питання застосування запобіжного заходу, що є підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворіший.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків в Україні, її сім`я перебуває за кордоном з початку оголошення воєнного стану. Окрім того, на даний час органом досудового розслідування не встановлено коло осіб, з якими ОСОБА_7 могла діяти, діяла та яких залучила до протиправної діяльності.

Тому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про доцільність зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Окрім того, всупереч доводам захисника про можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Ці вимоги апелянта не узгоджуються з вимогами ч. 8 ст. 194 КПК України, якими передбачено, що до підозрюваного, у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Щодо застави. Слідчий у поданому клопотанні про зміну запобіжного заходу просив також визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід у сумі 20000000 грн.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів, вивчивши надані матеріали, вважає, що рішення слідчого судді про задоволення клопотання та визначення суми застави у 20 000 000 грн, є правильним. Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу із визначенням розміру застави, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя достатньо врахував встановлені ризики, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, їй інкримінується не сплата до бюджету податку на прибуток за 2023 рік в сумі 38 039 305 грн 13 коп., тобто в особливо великому розмірі.

За такого, колегія суддів враховує імовірний значний розмір грошових коштів, отриманих внаслідок вчинення злочину, в якому ОСОБА_7 підозрюється, що вказує на виключність випадку під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру. Відтак, колегія суддів зазначає щодо винятковості випадку при визначенні розміру застави відносно підозрюваної та вважає, що визначений розмір застави є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та дотримання справедливого балансу у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3