УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

судді - ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши обвинувальний акт, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000149 від 01.02.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.262, ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвоката - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:

У судовому провадженні прокурор ОСОБА_6 заявив письмове та усне клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 погодився із думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти обрання цьому обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначила, що їй не зрозуміло чому прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування, а не про продовження вище зазначеного запобіжного заходу, так як застосування та продовження запобіжного заходу мають різні юридичні наслідки, тому у задоволенні зазначеного клопотання прокурору необхідно відмовити, відповідно до вимог ст.196 КПК України. Також захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначила, що у головуючої судді відсутні повноваження для розгляду вище указаного клопотання відповідно до листа Верховного суду від 3.03.2022 року, та п.6 ч.6 ст.615 КПК України, а також зазначила про відсутність, та зменшення ризиків у зазначеного обвинуваченого, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився із думкою захисника.

Суд, розглянувши указаний обвинувальний акт, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Щодо доводів захисника ОСОБА_10 про те, що застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають різні юридичні наслідки, тому прокурору у задоволенні указаного клопотання необхідно відмовити, суд вважає наступне.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, без визначення розміру застави.

Згідно до правового висновку, викладеного у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 11.03.2020 року по справі №459/3502/19 (провадження № 51-701 км 20), зазначено, що вказаним розділом ІІ КПК України передбачено, в тому числі і порядок подачі, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів. Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни "обрання запобіжного заходу" та "продовження запобіжного заходу" використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням.

Суд вважає, що є ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого, та особливо тяжких кримінальних правопорушень, та у разі обрання йому м`якого запобіжного заходу може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенн, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, а тому вважає за необхідне застосувати (продовжити) йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Із урахуванням даних про особу указаного обвинуваченого, тяжкості злочинів, який йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вище указане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для застосування (продовження) відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для застосування (продовження) запобіжного заходу щодо указаного обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого ОСОБА_5 , а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

При застосуванні (продовженні) запобіжного заходу, суд, враховуючи підстави, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки він обвинувачується у вчинені особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187КК України, вчинених із застосуванням насильства.

Суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити належної поведінки цього обвинуваченого, та захисником обвинуваченого не надано документів, які свідчать, що з`явились нові обставини для зміни запобіжного заходу відносно цього обвинуваченого.

Під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором доведена наявність всіх обставин, зазначених у п.1 3 ч.1 ст.194 КПК України, тому відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу указаному обвинуваченому.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_11 про те, що у головуючої судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 відсутні повноваження для розгляду вище указаного клопотання, так як вище зазначене кримінальне провадження було розподілено, згідно до вимог ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст.27, 177, 178, 182, 183, 197, 323, 331, 333, 371, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити, та долучити клопотання до кримінального провадження.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 /шістдесят/ днів.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 не визначати.

Строк дії ухвали про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 21.02.2025 р., та припиняє свою дію 22.04.2025 р.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження, направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів у Одеський апеляційний суд.

Колегія суддів

Приморського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2