Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/193/25
Провадження № 1-кп/553/455/2025
У Х В А Л А

Іменем України

23.01.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 0000674 від 29.11.2024 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та можуть реально настати, якщо запобіжний захід змінити, тобто обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та вважав, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.11.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.01.2025 року,з можливістю внесення раніше визначеної ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.11.2024 року застави в розмірі 60560,00 гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Підготовче судове засідання призначене на 23.01.2025 року має бути відкладене на іншу дату у зв`язкуз неявкою потерпілого.

Таким чином, строк тримання обвинуваченого під вартою має сплинути до завершення судового провадження.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Досліджуючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджувався, не одружений, не працює.

Суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому останній, з метою уникнення такого покарання може переховуватись від суду. Також, перебуваючи на волі обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих пояснень або до відмови від їх надання. Крім того, обвинувачений перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правпорушення, оскільки не працює, інших доходів не має.

Дотримуючись вимог ст. 184 КПК України, щодо обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вачиненому повторно, в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, щодо недоцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Також, судом не встановлені особи, яких суд може визнати такими, що заслуговують довіри, для застосування щодо обвинуваченого особистої поруки. Враховуючи те, що обвинувачений хоча і має постійне місце проживання, разом з тим суду не надано жодного доказу на підтвердження його міцних соціальних зв`язків, тому з тим суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків в суді та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищеназваним ризикам та не зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, будь-яких відомостей щодо неможливості за станом здоров`я подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, з можливістю внесення раніше визначеної суми застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27,314-317,369-372,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 23 березня 2025 року, включно, з можливістю внесення раніше визначеної ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.11.2024 року застави в розмірі 60560,00 гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4,8 ч.5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці з моменту внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1