Номер провадження:1-в/521/1125/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У поданні вказано, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№14)».

В судовому засіданні прокурор просила поданні задовольнити, вказавши, що за даним вироком правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України підпадає під декриміналізацію,

Засуджений ОСОБА_4 надіслав до суду заяву, про розгляд подання за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора, прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

-вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року за ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2020 рік становило 2102 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року ОСОБА_4 засуджений: за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 13.09.2022 року яким його засуджено за ст. 309 ч. 1, ст. 310 ч. 2, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі та покарання призначеного за даним вироком п`ять років та три місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_4 10.05.2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 625 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., тобто на дату вчинення цього кримінального правопорушення розмір спричиненої матеріальної шкоди не перевищував два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність одного з діянь, за вчинення якого засуджено за даним вироком ОСОБА_4 усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 необхідно звільнити від призначеного покарання за кримінальне правопорушення, передбачене за ч.3 ст. 185 КК України за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Виключити у вироку Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за кримінальним правопорушенням за ч.3 ст. 185 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 13.09.2022 року яким його засуджено за ст. 309 ч. 1, ст. 310 ч. 2, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі та покарання призначеного за даним вироком п`ять років та три місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

В іншій частині вказаний вирок залишити без змін.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» - задовольнити..

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ч.3 ст.185 КК України вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі

Виключити у вироку Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2023 року вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 13.09.2022 року яким його засуджено за ст. 309 ч. 1, ст. 310 ч. 2, із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі та покарання призначеного за даним вироком п`ять років та три місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1