Справа № 643/4463/23
Провадження № 1-кп/643/495/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 м. Харків

Московський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0002759 від 27.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому прохає закрити кримінальне провадження за № 0002759 від 27.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що 26.04.2017, близько 12.00 невстановлена особа, перебуваючи неподалік від будинку №76 по просп. Ювілейному у м. Харкові, відкрито, шляхом ривку заволоділа золотим ланцюжком, що належав ОСОБА_4 27.04.2017 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002759 за ч. 1 ст. 186 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 .

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0002759 від 27.04.2017 встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене 26.04.2017, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 186 КК України, яке на час складання клопотання є нетяжким злочином.

У кримінальному провадженні проведено необхідні оперативно - розшукові заходи та слідчі дії, однак встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не вдалось, підозра жодній особі вручена не була. Підстав для зупинення перебігу строку давності немає. Речові докази під час здійснення досудового розслідування та витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Таким чином, під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні № 0002759 від 27.04.2017 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що є підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 3 і ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якому зазначила, що підтримує клопотання.

Вивчивши клопотання прокурора, який просив закрити кримінальне провадження, з підстав, визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0002759 від 27.04.2017, суд приймає рішення про відмову у його закритті.

Судом встановлено, що 27.04.2017 Московським ВП ГУНП в Харківській області внесені відомості до ЄРДР № 0002759 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доведення зазначених обставин, як випливає з ч. 1 ст. 92 Кримінального процесуального кодексу України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Суд зазначає, що Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод гарантовано ряд прав людини. Зокрема, зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.

Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи право захисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією. Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0002759 від 27.04.2017, суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, передбачених ст. 91 КПК України обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, що призвело до передчасного висновку про не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова по кримінальному провадженню № 0002759 від 27.04.2017 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначеної ухвалою суду від 20.06.2023 було встановлено, що в даному кримінальному провадженні не одноразово були надані доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України. Однак інформації щодо виконання доручень матеріали кримінального провадження не містять. В матеріалах кримінального провадження наявна постанова про призначення експертизи але результати проведення даної експертизи матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, прокурором надана вказівка слідчому в порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України але в матеріалах кримінального провадження результати виконання вказаної вказівки відсутні.

Проте, з часу постановлення ухвали Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 до 20.06.2024 жодної слідчої (розшукової) дії проведено не було. Лише через рік, а саме 20.06.2024 слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП України в Х/о ОСОБА_5 надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст. 40 КПК України).

Крім того, як вбачається, з матеріалів кримінального провадження з 12.01.2019 до звернення прокурора до суду з клопотання про закриття кримінального провадження, а саме 30.05.2023 жодної слідчої (розшукової) дії з метою встановлення особи причетної до злочину вчинено не було.

Відтак, суд констатує, що належні та ефективні заходи, спрямовані на розкриття вказаного злочину, не були здійснені. Досудове розслідування та процесуальне керівництво з боку прокурора були неналежними, кримінальне провадження тривалий час не розслідувалося, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо результатів експертизи, яка було призначена постановою ст. слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області від 30.09.2017, тому вважати, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак осіб які вчинили злочин не встановлено, не можна, як про це зазначає у клопотанні прокурор, оскільки вони не встановлювалися, що є безумовним порушенням прав та інтересів потерпілого.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно п.1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом п.3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Аналізуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження № 0002759 від 27.04.2017 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - слід відмовити.

Крім цього, у справі № 331/1020/24 Верховний Суд дійшов висновку, що оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження КПК України не передбачено.

Керуючись ст. ст.2, 40, 91, 92, 110, 284, 372,394 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0002759 від 27.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1