Справа № 276/205/25
Провадження по справі№ 1-кп/276/61/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року с-ще Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в смт. Хорошів кримінальне провадження № 0000010 від 14.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Володарськ-Волинський Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянки України, із загальною середньою освітою, працюючої у ТОВ «Такос», раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.01.2025 близько 02 год. 00 хв. в кімнаті будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у вказаний день час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, будучи байдужою до наслідків своїх дій, ОСОБА_3 наблизилася до ОСОБА_4 , яка сиділа на дивані та нанесла їй п`ять ударів кулаком правої руки в область обличчя, при цьому смикала лівою рукою потерпілу за волосся, після чого нанесла ще один удар правою ногою по правій нозі потерпілій ОСОБА_4 .

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках правого ока, на правій щоці, на синці носа, на нижній повіці лівого ока, а також садна на правій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідує, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке виразилось у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала с вою згоду на розгляд обвинувального акта без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, відповідно до якої вона погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без її участі, зазначає, що претензій матеріального характеру не має, просить суворо не карати ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення обвинуваченої до скоєного, що полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона працевлаштована, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, скарг на її поведінку до старостинського округу не надходило.

Зважаючи на те, що обвинувачена працює, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченої та думку сторони обвинувачення і потерпілої щодо призначення покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у межах санкції статті, встановленою ст 125 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 7-12, 17, 20-30, 84-86, 90-92, 94, 100, 118, 174, 301, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1