В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жмеринка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000443 від 01.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комаровичі, Старосамбірського району, Львівської області та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, не військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2024 приблизно о 23:30 год. ОСОБА_3 знаходився житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з своєю подругою ОСОБА_5 .

Перебуваючи в будинку, під час розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник конфлікт. В подальшому, ОСОБА_3 , з метою спричинення фізичного болю та тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя в наслідок чого остання впала та ОСОБА_3 наніс ще декілька ударів ногами в область тулуба та кінцівок, чим спричинив останній тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 81 від 28.10.2024 у ОСОБА_5 мали місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді забиття головного мозку середньої ступені тяжкості, забиття м`яких тканин голови, а також забій правого ліктьового суглобу та множинних підшкірних гематом по всьому тілу. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 не є ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент його заподіяння і не спричинила загрозливих для життя явищ, але потягли за собою тривалий (понад 21 доби) розлад здоров`я, тому вони належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

13.12.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за ініціативою потерпілої у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення на таких умовах: обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України; потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченим; сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме:ч.1 ст.122 КК України; сторони узгодили міру покарання ОСОБА_3 , а саме: за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням , з іспитовим строком. З покладенням обов`язків згідно п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Під час підготовчого судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про примирення з потерпілою і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, заслухавши пояснення сторін, доводи прокурора, суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілій ОСОБА_5 зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

Зокрема, враховано, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судов не встановлено.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не пред`явлено.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 грудня 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000443 від 01.10.2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1