Справа №579/863/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/486/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в м. Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_7 у звільненні від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 року, відмовлено засудженому ОСОБА_7 у звільненні від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що питання про звільнення від покарання та пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 74 КК України, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок ( п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Засуджений ОСОБА_7 знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» м. Суми проїзд Гайовий, а тому на території Конотопського району в межах територіальної юрисдикції Кролевецького районного суду Сумської області, вирок від 16 лютого 2022 року Кролевецького районного суду Сумської області, не виконується.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно якої просить ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про звільнення від призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 16 лютого 2022 року покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Так, висновок суду про не підсудність Кролевецькому районному суду Сумської області поданого засудженим клопотання не відповідає нормам чинного кримінального процесуального закону України. Вчинене ним кримінальне правопорушення за епізодом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки завдана матеріальна шкода останньому становить менше 3028 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції мав законні підстави ухвалити судове рішення, яким звільнити апелянта від покарання призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 16 лютого 2022 року, за вчинення одного із епізодів крадіжки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 16 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

03 вересня 2024 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Кролевецького районного суду Сумської області із клопотанням про звільнення його від призначеного судом покарання, у зв`язку із декриміналізацією ч.4 ст.185 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, 18 липня 2024 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У Прикінцевих положеннях зазначено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Цей Закон № 3886-IX набрав законної сили 9 серпня 2024 року.

Відповідно, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

За ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Безпосередньо п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що вищевказане питання підсудне місцевому суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На дату подання клопотання, засуджений ОСОБА_7 знаходиться в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що з огляду на норму п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, для вирішення поданого клопотання, засудженому ОСОБА_7 необхідно звернутись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відмова засудженому в задоволенні поданого ним клопотання, не перешкоджає останньому повторно звернутися до суду в порядку, передбаченому КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 07 жовтня 2024 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_7 у звільненні від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4