Справа № 761/9932/25
Провадження № 1-кс/761/7148/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

10 березня 2025 року електронною поштою до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , в якій він посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Уповноважений слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, у відповідності до ст. 306 КПК України неявка слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року.

03 березня 2025 року у відповідь на клопотання адвоката ОСОБА_3 , надійшла постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відмовляючи ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027 від 20 січня 2025 року, слідчий виходив з того, що на даний час ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 не перебувають в жодному процесуальному статусі у зазначеному кримінальному провадженні.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027 від 20 січня 2025 року.

Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та винести за наслідками її розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1