Справа №760/6287/25 1-кс/760/3985/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 08.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001622 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українськ, Селидівської МОТГ Покровського району Донецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження №0001622 від 08.10.2024, відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка, яка містяться в матеріалах доданих до клопотання (а.с. 9).

Подане клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.10.2024, у громадянина ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про здійснення повномасштабного військового вторгнення російської федерації в Україну, запроваджений на всій території України воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань з корисливих мотивів.

З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_5 вступив в змову із раніше йому знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Надалі ОСОБА_5 , який використовував власний мобільний телефон з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Vodafon» ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 , який використовував власний мобільний телефон з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «lifecell» ( НОМЕР_2 ), отримали пропозицію в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» від невідомого раніше абонента, який використовував акаунт з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », щодо здійснення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за грошову винагороду здійснювати підпал транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

З пропозицією про підпали автомобілів ЗСУ за грошову винагороду вони звернулись до раніше знайомого ОСОБА_8 , на що останнній погодився.

Переслідуючи корисливий мотив, розуміючи суспільну небезпечність вказаного діяння, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою группою осіб, прийняли рішення здійснювати підпали транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.

Переслідуючи вказану мету, ОСОБА_8 в спілкуванні з ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , дізнався інформацію, необхідну для виконання умов завдання так званого «куратора» та способи отримання грошової винагороди.

З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, а також з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та протии громадської безпеки, підшукав транспортний засіб, що відповідав необхідним умовам.

В подальшому, 08.10.2024 приблизно о 17 год. 30 хв., з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_8 перебуваючи у будівельному магазині в с. Новосілки Чабанівської ОТГ, Фастівського району Київської області придбав пляшку рідини для розчину фарби, який є легкозаймистою речовиною.

Після чого, ОСОБА_8 , не пізніше 19 год. 20 хв. 08.10.2024 перебуваючи поблизу Новосілківськоголіцею, що розташований по вул. Озерна в с.Новосілки, Чабанівської ТГ, Фастівського району, Київської області, зустрівся з ОСОБА_5 та направилися до останнього, відомого їм, місця перебування транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara» з номерними знаками НОМЕР_3 , що мав військове забарвлення та був розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Розуміючи, що вказаний транспортний засіб відноситься до Збройних Сил України, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що не обхідний їм автомобіль знаходиться на місці, дочекавшись темної пори доби та зменшення кількості людей на вулиці з метою не бути викритими, близько 20 год. 00 хв., 08.10.2024 року, діючи умисно відповідно до попередньої домовленості облили автомобіль марки «Nissan» моделі «Navara» з номерними знаками НОМЕР_3 , що мав військове забарвлення, раніше підготовленою рідиною для розчину фарби та запальничкою підпалили його. Вчинивши всі дії, які на їх думку були необхідні, для доведення їхнього злочинного умислу до кінця покинули місце вчинення злочину.

В свою чергу ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, перебував на відстані від вказаного місця вчинення злочину на автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius» з д.н.з. НОМЕР_4 з метою спостереження за місцевістю та з метою попередження потенційної можливості бути викритими чи затриманими під час вчинення злочину та після його вчинення, чекав інших учасників та після вчинення злочину забезпечив швидке залишення місця вчинення злочину.

Після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, маючи на меті завдання шкоди основам національної безпеки України, а також переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , використовуючи власні мобільні телефони через додаток для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надіслали так званому «куратору» відеопідпалу транспортного засобу на підтвердження виконання завдання та отримання розрахунку.

В подальшому, 09.10.2024 о 11 год. 34 хв. на картковий рахунок НОМЕР_5 , відкритий у АТ «УніверсалБанк» на ім`я ОСОБА_5 було зараховано грошові кошти у розмірі 16 000 грн, за виконане завдання щодо підпалу військового авто.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, за попередньою змовою группою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.11.2024 о 12 год. 15 хв. співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 28.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

29.11.2024 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 у справі №760/30896/24 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто по 26.01.2025 включно.

16.01.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/1093/25 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто по 16.03.2025 включно.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Вказав на те, що його підзахисного використала безпосередньо виконавець даного злочину. Підозрюваний безпосередньо не причетний до даного злочину. Також вказав, що ризики не обґрунтовані та просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного будь-який запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001622, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2024 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 та ч. 2 ст. 194 КК України, за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України та за підозрою громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.11.2024 о 12 год. 15 хв., співробітниками СБ України затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 06.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16.01.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/1093/25 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто по 16.03.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.01.2025 строк досудового розслідування кримінального провадження №0001622, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2024 року продовжено до шести місяців, тобто до 20.04.2025 включно.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. . 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження в їх копіях, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 , до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень, які розслідуються, а саме: заява про вчинення правопорушення від 20.10.2024 р., а.с. 35-36, протокол огляду місця події від 20.10.2024 р., а.с. 37-49, протокол огляду місцевості від 20.10.2024 р. а.с. 51-55, рапорт від 28.10.2024 р. а.с. 75-76 (т. 2), протокол допиту свідка а.с. 87-90, а.с. 91-93 (т.2), матеріали виконання доручення а.с. 94-132 (т.2), інші матеріалами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Крім того, ОСОБА_5 проживає на орендованій квартирі, а сам родом з тимчасово окупованої території України де у нього залишилися доброзичливі відносини з людьми, які там перебувають на даний час, не виключно, що ОСОБА_5 , за допомогою шляхів незаконного перетину кордону, може виїхати в тому числі до тимчасово окуповані території, з метою переховування від органів досудового слідства.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя враховує наявність даного ризику, який обґрунтовується тим, що проведеними слідчими діями, у тому числі обшуками не вдалось встановити знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а відтак ОСОБА_5 перебуваючи без процесуального обмеження, може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження, а тому слідчий суддя вважає їх необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я підозрюваного, обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що має суспільний резонанс, оскільки дане правопорушення вчинено в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, який відносяться, до тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.04.2025 р.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини інкримінованого ОСОБА_5 під час дії воєнного стану в Україні кримінального правопорушення, проти основ національної безпеки України, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 08.10.2024 року до Єдиного реєстру досудовихр озслідувань № 0001622 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 20.04.2025 року включно, строком на 40 днів.

Строк дії ухвали визначити до 23 год. 59 хв. 20.04.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1