Справа №705/5866/24
1-кс/705/1636/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань Черкаської області клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синиця, Христинівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, на утриманні будь яких осіб не маючого, дітей не має, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 10.02.2023 Христинівським районним судом за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном на 2 роки, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчим вказано, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав: 59 (п`ятдесят дев`ять) предметів зовні схожих на патрони калібру 6,5х57R мм, 8х57 JS мм, та 7,62 мм, які в подальшому, усвідомлюючи протиправність свої дій, без передбаченого законом дозволу, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно без передбаченого законом дозволу зберігав їх на території домоволодіння.

05.11.2024 в період часу з 06 год. 50 хв. по 08 год. 37 хв. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено: 59 предметів зовні схожих на патрони, які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/15872-БЛ від 29.11.2024 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме вісімнадцять патронів - мисливськими патронами калібру 6,5?57R, сорок патронів - мисливськими патронами калібру 8x57 JS та один мисливський патрон калібру 7,62-мм, які ОСОБА_4 , умисно без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем проживання.

05.10.2024 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001645 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та згідно ст. 63 Конституції України від надання показів відмовився.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_4 , усвідомлює, що він вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, зокрема санкція тяжкого злочину, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання; незаконно впливати на свідків, а саме понятих під час проведення слідчих дій, хоча і свідки по даному провадженню під час досудового розслідування вже були допитані, однак оскільки відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, для суду, який буде розглядати дане кримінальне провадження по суті, доказом будуть лише ті покази, які він здобуде виключно під час розгляду справи, а тому є досить великий ризик щодо впливу на вказаних осіб з метою зміни їх показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або зменшення її; вчинити інший злочин, пов`язаний із зберіганням, придбанням бойових припасів без передбаченого законом дозволу, оскільки ОСОБА_4 засуджений 10.02.2023 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність пов`язану із незаконним зберіганням бойових припасів, що підтверджується протоколом проведення санкціонованого обшуку, під час якого в останнього було знову виявлено та вилучено бойові припаси. На підставі чого, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, терміном на 60 діб.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд застосувати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його не обґрунтованість. Зазначив, що оголошена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, жодного кримінального правопорушення він не вчиняв. У ОСОБА_4 наявний діючий дозвіл на зброю та набої, оскільки під час дії воєнного стану в Україні строк дії дозволів, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів продовжується на період до 10 днів після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні. До клопотання додано протокол допиту свідків, які є сумнівними. Крім того, до клопотання додано протокол допиту підозрюваного в якому зазначено інформацію, що ніби підозрюваний згідно ст. 63 Конституції України від надання показів відмовився, однак це не відповідає дійсності. Підозрюваний ОСОБА_4 своєї вини не визнав та надав пояснення. Досудове розслідування проводиться не повно, слідство навмисно не отримує повну та достовірну інформацію з дозвільної системи МВС, яка виправдовує ОСОБА_4 і виключає можливість притягнення його до будь-якого виду відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, підтримавши позицію свого захисника.

Вислухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши документи, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.181КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Загальна Декларація прав людини у статті 3 проголошує «Кожна людина має право на життя, на свободу та особисту недоторканність» також варто зазначити, «Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод» у якому теж наявне це положення.Конституція України також у статті 29 закріплює право кожної людини на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до п.,п. З і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

30.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, однак вказана підозра не є обґрунтованою слідчим та прокурором з огляду на ті матеріали, що додані до клопотання та за наявності тих матеріалів, які надані стороною захисту, що вказують на наявність у ОСОБА_4 дозвільних документів на зберігання, носіння зброї.

Всупереч ст. 177 КПК України в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу не обґрунтовано жодного ризику, передбаченого ч. 1 даної статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відтак у сторони обвинувачення немає жодних підстав вважати, що обвинувачений буде переховуватись від суду, та такі не обгрунтовані в клопотанні.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня.(«Панченкопроти Росії»(Panchenko v. Russia),§ 106,«Летельє протиФранції»,п.43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Також на думку слідчого судді відсутні і інші ризики, на які посилається слідчий у клопотанні, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вплив на свідків та вчинення іншого злочину, метою запобігання яких є застосування запобіжного заходу, тобто відсутні підстави для його застосування.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Всупереч зазначеній нормі, в клопотанні слідчого жодним чином не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти «доведеним» під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8