Справа № 507/626/25
Провадження № 1-кп/507/41/2025
Номер рядка звіту 21
В И Р О К
28.03.2025 рокуселище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костянтинівка Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин:
Так, 17.01.2025 року близько 22:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем: АДРЕСА_1 в приміщенні належного йому житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході спільного вживання спиртних напоїв, вступив в словесну суперечку з ОСОБА_4 , в ході якої у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень невизначеного обсягу.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кулаком лівої руки наніс один удар в область правої скроневої частини голови ОСОБА_4 , від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс ще два удари кулаком правої руки в область правої частини голови ОСОБА_4 , спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді гематоми в ділянці правового ока розміром 6x4 см з наявним субкон`юктивальним крововиливом, яке згідно п.п.2.3.3 і 4.6 "Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень(1995р.)", відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Також, до обвинувального акту надано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , написану в присутності та захисника ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, раніше не судимий, має постійне місце навчання та проживання на території України, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає із дружиною та двома дітьми, не працює, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючі вину обставини. Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд згідно ст. 66 КК України визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_3 , обставини скоєного правопорушення, особу правопорушника, те, що він не має постійного доходу, так як не працює, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини ч.2 статті 125 КК України у виді пробаційного нагляду. Обмежень для призначення даного виду покарання судом не встановлено. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєня ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 59-1, ч. 2 ст. 125 КК України ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 до пробаційного нагляду наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області через Любашівський районний суд Одеської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1