Справа № 287/283/25
провадження 1-кп/287/341/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000886 від 25.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

До Олевського районного суду Житомирської області 03.02.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000886 від 25.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а також угода про визнання винуватості від 31.01.2025.

На підставі частин 1, 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводено судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом відповідно до угоди про визнання винуватості.

У точно невстановлений досудовим розслідуванням час 14.11.2024 ОСОБА_4 вступив у попередню змову з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження №0000074 від 22.01.2025 (далі Особа), з якою погодив злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України способом, небезпечним для життя та здоров`я останнього, на керівництво діями останнього під час такого переправлення через державний кордон України, а також сприяння у такому переправленні останньому через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод.

Так, у точно невстановлений час 14.11.2024 ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з Особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого проживання та реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 , в ході телефонної розмови за допомогою месенджеру «Telegram» з ОСОБА_6 , повідомив останньому про можливість перетину державного кордону України - громадянином України, на період дії воєнного стану тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, шляхом незаконного переправлення останнього через державний кордон поза пунктами пропуску, сприявши таким чином в усуненні перешкоди для незаконного перетину державного кордону України. Крім того, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з Особою, повідомив ОСОБА_6 деталі переправлення останнього через державний кордон, а саме про те, що переправлення через державний кордон України відбуватиметься шляхом пішого переходу зі сторони м. Олевськ Житомирської області через лісову місцевість в напрямку Республіки Білорусь.

При цьому, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з Особою, надав поради ОСОБА_6 щодо переходу кордону, а саме вказав на те, що з собою необхідно брати мінімальну кількість речей, взяти зручний одяг, взуття, а також поради як діяти в разі виникнення тих чи інших ситуацій, пов`язаних з перетином кордону, проходженням певних процедур, задля не викриття компетентними органами факту незаконності перетину державного кордону України та справжньої мети перетинання кордону.

У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення громадянина України через державний кордон України, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з Особою, близько 22 год. 00 хв. 17.11.2024, перебуваючи за місцем свого проживання та реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 , в ході переписки за допомогою месенджеру «Telegram» з ОСОБА_6 , провів останньому інструктаж про просування лісовою місцевістю з м. Олевськ Житомирської області в напрямку Республіки Білорусь з метою незаконного перетину державного кордону України у точці з географічними координатами: 51.4743646, 27.7626611, де останнього повинні пропустити працівники прикордонної служби Республіки Білорусь за домовленістю з ОСОБА_4 , а також почав координувати просування ОСОБА_6 в напрямку Республіки Білорусь, а також з метою узгоджених дій надав ОСОБА_6 в ході переписки за допомогою месенджеру «Telegram» контактні дані у вказаному месенджері Особи.

З цією метою ОСОБА_6 за вказівками ОСОБА_4 та Особи, встановив картографічні застосунки на свій особистий мобільний телефон, а саме: «Топокарти россии», «OsmAnd», «MAPS.ME», для подальшої координації ОСОБА_4 та Особою просування ОСОБА_6 лісовою місцевістю та оминання блокпостів правоохоронних органів України, блокпостів ЗС України та мінних полів.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, з 17.11.2024 по 21.11.2024 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з Особою, за місцем свого проживання та реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 , в ході переписки за допомогою месенджеру «Telegram» з ОСОБА_6 , здійснював спільно із Особою, координацію просування ОСОБА_6 лісовою місцевістю у напрямку Республіки Білорусь з метою незаконного перетину державного кордону України у точці з географічними координатами: 51.4743646, 27.7626611, витребовував фотозвіти від ОСОБА_6 про знаходження на шляху останнього перешкод у вигляді блокпостів правоохоронних органів України та ЗС України, об`єктів, що перебувають під охороною, мінних полів, а також надавав ОСОБА_6 спільно з Особою, за допомогою картографічних застосунків «Топокарти россии», «OsmAnd», «MAPS.ME», маршрути оминання зазначених перешкод.

У подальшому, 21.11.2024 о 19 год. 00 хв. працівниками правоохоронних органів України припинено просування ОСОБА_6 до Республіки Білорусь з метою незаконного перетину державного кордону України за координації ОСОБА_4 та Особи у точці з географічними координатами: 51.4743646, 27.7626611 в Олевській територіальній громаді Коростенського району Житомирської області.

Кваліфікація дій обвинуваченої органами досудового розслідування.

ОСОБА_4 обвинувачується в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, що вчинене способом, небезпечним для життя та здоров`я такої особи, керівництві діями такої особи, а також сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Позиції сторін у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що 31 січня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000886 від 25.11.2024, укладена угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 сумлінно співпрацює із стороною обвинувачення, надав викривальні показання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний:

- беззастережно визнати в повному обсязі у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- співпрацювати у викритті іншого співучасника (Особи) вчинення кримінального правопорушення, зокрема, надавати у ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000074 правдиві показання, які підтверджують зазначені в угоді обставини спільного вчинення кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують його покарання, які передбачені ст. 67 КК України, особи ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався за: ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою та службою в органах місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, сторони погодили звільнинення судом ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладатимуться на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України буде визначена судом при затвердженні угоди.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену у ній міру покарання.

Захисник також просила затвердити угоду про визнання винуватості від 31.01.2025 року, зазначила, що угоду укладено добровільно, наслідки її затвердження стороні захисту відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, щиро розкаявся. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Після виконання судом вимог частин 4, 6 ст. 474 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид та міру покарання. Указав, що угоду ним укладено добровільно, жодних неправомірних дій щодо нього на досудовому розслідуванні не чинилось.

Мотиви затвердження угоди судом та призначення узгодженого сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 332 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до частини 4 статті 12 КК України віднесене до тяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення частини 5 статті 474 КПК України, відповідно до якої:

1) має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, пом`якшуючими покарання обставинами вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

З урахуванням усіх даних в їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене угодою про визнання винуватості покарання за частиною 2 статті 332 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою та службою в органах місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої ст. 50 КК України мети покарання.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону та мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним (обвинуваченим) та прокурором.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0000074 від 22.01.2025.

Суд встановив відсутність порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб та у зв`язку із викладеним, та з метою не допустити порушення презумпції невинуватості осіб, які не є учасниками цього судового провадження, суд у вироку використав умовні позначення для мінімізації можливості ідентифікувати осіб, про яких йде мова у вироку, окрім відомостей про обвинуваченого. Зазначення будь-якої іншої інформації про осіб, які зустрічаються в тексті вироку, здійснені виключно для конкретизації обвинувачення ОСОБА_4 , без наведення яких неможливо достатньо повно і однозначно викласти обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. У цьому вироку зроблено висновки і вирішено питання лише щодо діянь обвинуваченого ОСОБА_4 , без констатації та оцінки дій інших осіб як кримінально караних.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.11.2024 (справа № 296/11060/24, провадження №1-кс/296/4399/24) щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.01.2025 (справа № 296/678/25, провадження №1-кс/296/322/25) щодо обвинуваченого продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.02.2025.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання у зв`язку із узгодженням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 8 ч. 5 ст. 197 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , а також його захисник проти задоволення клопотання прокурора щодо зміни запобіжного заходу не заперечили.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

За приписами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання щодо долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись статтями 331, 368-371, 373-374, 376, 377, 468-469, 473-476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Угоду від 31 січня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000886 від 25.11.2024, про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з державною службою та службою в органах місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 2-4 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти в залі судового засідання. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1