Єдиний унікальний номер № 285/6510/23
Провадження № 1-кп/0285/348/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Звягель кримінальне провадження № 0001057 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обрив Новоазовського району Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, на утриманні має одну малолітню дитину, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 310 КК України, -

встановив:

10 вересня 2023 року близько 16 години 30 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи на автодорозі біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту зі ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_4 взяв в бесідці, розташованій на території домоволодіння по АДРЕСА_1 належну йому дерев`яну биту та наблизившись до ОСОБА_6 зі значною силою наніс вказаною битою один удар по тім`яній ділянці голови зліва, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелома лівої тім`яної кістки з переходом на тім`яну кістку, перелома стінок гайморової пазухи, епідуральної гематоми лівої півкулі головного мозку з дислокаційним синдромом, садна в лівій лобно-тім`яній ділянці. В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи доведеність свого умислу спрямованого на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 до кінця, залишив місце скоєння кримінального правопорушення, повернувшись на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, у невстановлений слідством день та час 2023 року, ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом внесення у ґрунт насіння, умисно здійснив незаконний посів конопель. В подальшому, після сходження коренестебел конопель в кількості 19 штук, ОСОБА_4 став незаконно їх вирощувати, що виразилося у підв`язуванні, прополюванні та поливі даних рослин до 13.09.2023, коли під час проведення обшуку вказаного домоволодіння працівниками поліції було виявлено та вилучено 19 коренестебел коноплі, які незаконно посіяв та вирощував ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він, його мама, дружина та троє дітей вечеряли в бесідці, яка знаходилась на відстані близько десяти метрів від калітки. В цей час хтось постукав у калітку, старший син вийшов відкрити калітку. Коли син протягом п`яти хвилин не повернувся, він пішов подивитись що сталось. Підійшовши до калітки він побачив що на вулиці біля калітки стоїть його старший син, потерпілий та ще один хлопець. Він запитав у них чому вони прийшли, на що потерпілий повідомив що зараз все пояснить. Він зрозумів що зараз станеться і почав бігти в бесідку за битою, як тільки він почав бігти потерпілий наніс удар йому дубинкою по руці, він повернувся і потерпілий наніс йому ще один удар по обличчю. Другий удар був нанесений вже тоді коли він добіг до бити. Взявши биту він побачив, що потерпілий почав тікати, після чого він наніс удар потерпілому і в того з рук вилетіла залізна дубінка, яка відлетіла в сторону. Після цього потерпілого поклала і тримала його собака і він не міг вийти з двору.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України визнав повністю, крім того його вина підтверджується також сукупністю зібраних по справі доказів:

- ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2023 року № 285/5668/23 про надання дозволу на проведення обшуку житла та ішого володіння особи, за місцем проживання ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 (а.с.96)

- протоколом обшуку від 13 вересня 2023 року, згідно якого під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , в присутності понятих, ОСОБА_4 та його співмешканка ОСОБА_7 , у бесідці в дворі будинку під лавочкою дістали дві дерев`яні бити, на поверхні яких явних нашарувань речовини бурого кольору не виявлено. Дані бити упаковуються в два окремі поліетиленові пакети чорного кольору, які опечатуються відповідно до вимог КПК України. Під час слідчої дії на території біля будинку у дворі, а також на городі з правої сторони біля будинку, яка огороджена парканом, виявлено насадження рослин коноплі, які підв`язані мотузками, накриті дерев`яною решіткою, місцями мають обірвані листя та верхівки. Всі дані рослини коноплі вириваються із землі з коренестеблом та при перерахунку встановлено їх загальну кількість, а саме 19 коренестебел, які упаковуються та вилучаються до Звягельського РВП (а.с. 97-100).

- висновком експерта № СЕ-19/106-23/12114-НЗПРАП від 22.09.2023 року, з якого вбачається, що надані на експертизу 19 рослин, мають анатоморфологічні ознаки рослини роду коноплі, є рослинами роду коноплі /Cannabis/, містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол (а.с. 105-113).

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною поза розумним сумнівом винність обвинуваченого ОСОБА_4 і його умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 310 КК України як незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не визнав, однак його вина об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що під вечір 10 вересня 2023 року він разом з другом Назаром прийшли до обвинуваченого з претензією щоб він не продавав наркотики у їхньому районі. З метою отримання доказів що обвинувачений продає наркотики, він дав ОСОБА_8 сувенірні 500 гривень, для того щоб він придбав наркотики у ОСОБА_9 , однак ОСОБА_10 не взяв наркотики, а втік. Фальшиві сувенірні гроші валялися біля калітки. Під час розмови з обвинуваченим у них виник конфлікт, в ході якого він вдарив обвинуваченого телескопічною палкою, після чого син виніс обвинуваченому дерев`яну біту і обвинувачений тричі вдарив його цією бітою, зокрема був нанесений удар по голові. Конфлікт відбувався на дорозі біля подвір`я обвинуваченого. Після цього ОСОБА_11 викликав таксі і вони поїхали додому.

- показаннями свідка ОСОБА_7 яка у судовому засіданні пояснила, що вони приїхали з базару, почали вечеряти в бесідці, хтось постукав у калітку, вийшов син відкрити калітку, вони почули що хтось кричить де гроші, чоловік вибіг до калітки, відкрив її та забіг потерпілий та почав бити чоловіка залізною дубінкою. Захищаючись чоловік вдарив потерпілого кулаком, останній впав. Після цього чолові взяв у бесідці дубінку і нею вдарив потерпілого. Бійка відбувалася у подвір`ї. А потім чоловік випхав потерпілого з подвір`я, при цьому стукнувши його в догонку бітою, оскільки потерпілий погрожував що він зараз повернеться і їм всім буде капець.

- показаннями свідка ОСОБА_12 який у судовому засіданні пояснив, що восени 2023 року він з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стояли біля кафе Томас, побачили, що за метрів триста від них, на дорозі біля воріт приватного будинку, розпочалась якась потасовка (бійка). Вони під`їхали на машині, зупинились, побачили що потерпілий лежав в кущах навпроти подвір`я обвинуваченого, в руках у потерпілого була залізна палка. Обвинувачений стояв на дорозі за декілька метрів від потерпілого та тримав у руках дерев`яну биту. Після цього вони поїхали і йому невідомо чим завершився даний конфлікт.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що в кінці минулого літа він з друзями проїжджали машиною через провулок де живе обвинувачений та побачили що потерпілий тримаючи в руці залізну палку, разом з ще однією особою, зайшли до подвір`я обвинуваченого, де потерпілий махаючи залізною палкою наніс удари обвинуваченому. Він не виходив з машини, а хлопці які перебували з ним у машині виходили та щось там дивились. Потім він бачив з машини як потерпілий вийшов на дорогу, за ним вибіг обвинувачений та вдарив потерпілого битою по ногах та по голові. Потерпілий присів на іншій стороні дороги, а обвинувачений повернувся в подвір`я, після цього потерпілий зі ще одним хлопцем пішли.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що ішов в магазин і побачив ОСОБА_17 і ОСОБА_11 , ОСОБА_18 дав йому 500 фальшивих гривень і заставив сходити до обвинуваченого та взяти у нього пятку. Він прийшов до обвинуваченого у подвір`я за пяткою, однак нічого не встиг зробити, оскільки ОСОБА_19 і ОСОБА_11 відкрили калітку і забігли у подвір`я обвинуваченого і між ними почалася бійка. Він в цей час швидко втік з місця події та відбігши на 100-150 метрів обернувся і побачив як обвинувачений, перебуваючи на дорозі біля калітки свого подвір`я, наніс один удар битою по руці ОСОБА_17 . Чи наносив потерпілий удари обвинуваченому він не бачив. У руці ОСОБА_17 була залізна бітка, а в руці обвинуваченого дерев`яна бита.

Показаннями свідка свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні пояснив, що в кінці минулого літа він з друзями їхали машиною через провулок де живе обвинувачений та побачили що біля калітки подвір`я обвинуваченого знаходяться троє осіб та відбувається бійка. Спочатку якоюсь палкою нанесли удари обвинуваченому, а потім він захищаючись наніс удар палкою особі яка завдавала йому ударів.

- рапортом від 12.09.2023 року, згідно якого до Звягельського РВП надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 12.09.2023 о 20 год. 04 хв. за адресою АДРЕСА_2 , доставлено сьогодні з дому ОСОБА_6 , який вчора отримав травми за невідомих обставин (а.с.69).

- рапортом від 12.09.2023 року, згідно якого до Звягельського РВП надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 12.09.2023 о 23 год. 16 хв. Медсестра приймального відділення ТМО повідомила, що доставлено ОСОБА_6 , якого побили невідомі (а.с.70).

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.09.2023 відповідно до якого ОСОБА_21 заявила, що 11.09.2023 близько 20-21 год. ОСОБА_6 повернувся додому за адресою АДРЕСА_3 , з тілесними ушкодженнями у виді синців, після чого 12.09.2023 близько 20 год. 00 хв. останнього було доставлено у КНП Звягельська багатопрофільна лікарня ЗМР із травмами (а.с.71,72).

- протоколом огляду місця події від 12.09.2023 року, з якого слідує, що під час огляду будинку АДРЕСА_3 , у коридорі виявлено мобільний телефон марки Huawei чорного кольору у чорному чохлі, який поміщується до спецпакету PSP 1040043, упаковується згідно правил пакування речових доказів та вилучається до Звягельського РВП (а.с. 74-77).

- протоколом обшуку від 13 вересня 2023 року, згідно якого під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , в присутності понятих, ОСОБА_4 та його співмешканка ОСОБА_7 , у бесідці в дворі будинку під лавочкою дістали дві дерев`яні бити, на поверхні яких явних нашарувань речовини бурого кольору не виявлено. Дані бити упаковуються в два окремі поліетиленові пакети чорного кольору, які опечатуються відповідно до вимог КПК України. Під час слідчої дії на території біля будинку у дворі, а також на городі з правої сторони біля будинку, яка огороджена парканом, виявлено насадження рослин коноплі, які підв`язані мотузками, накриті дерев`яною решіткою, місцями мають обірвані листя та верхівки. Всі дані рослини коноплі вириваються із землі з коренестеблом та при перерахунку встановлено їх загальну кількість, а саме 19 коренестебел, які упаковуються та вилучаються до Звягельського РВП (а.с. 97-100).

- висновком експерта Звягельського відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради № 423 від 14.09.2023, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у вигляді синців на зовнішній поверхні правого передпліччя, на задній поверхні лівого плеча, садна на правій щоці, утворились не менш ніж від 2-3-разової дії тупого(их) предмета(ів), давністю можливо 10.09.2023 р., належать до легких тілесних ушкоджень. Не виключена можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень за обставин вказаних ним при експертизі (а.с.118).

- висновком експерта Звягельського відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради № 446 від 21.09.2023, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелома лівої тім`яної кістки з переходом на тім`яну кістку, перелома стінок лівої гайморової пазухи, епідуральної гематоми лівої півкулі головного мозку, з дислокаційним синдромом, садна на лівій лобно-тім`яній ділянці утворились від дії тупого(их) предмета(ів), можливо і від 1-разової дії, давністю можливо 10.09.23 р., належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.с.130,131).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.09.2023 року разом з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, яка нанесла йому удари битою по голові, а саме ОСОБА_4 , який знаходився за номером один (а.с.134-136).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , з якого вбачається, що останній пояснив та показав, як ОСОБА_6 наніс йому удари металевим прутом, як він наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 , удари по рукам та по лівій частині голови, які він наніс ОСОБА_6 битою (а.с. 139-144).

- висновком експерта Звягельського відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради № 501 від 16.10.23р., згідно якого не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , описаних у висновку експерта № 446 від 21.09..2023 р., за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту 11.10.23 р. (а.с.146,147).

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною поза розумним сумнівом винність обвинуваченого ОСОБА_4 і його умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, а саме умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Щодо доводів захисту пре перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України суд приходить до наступного.

Так, необхідною обороною, відповідно до положень ч. 1 ст. 36 КК України, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони є умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Особливістю необхідної оборони є специфіка мотиву діяння, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію діяння, зокрема, щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Зазначене узгоджується з рішенням, наведеним у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 липня 2021 року (справа № 663/2520/16-к, провадження № 51-1449км21).

Стан необхідної оборони існує лише протягом наявності суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент. Право на необхідну оборону виникає з моменту створення особою, яка здійснює посягання, реальної небезпеки заподіяння істотної шкоди охоронюваним суспільним відносинам (життю і здоров`ю), а його кінцевим моментом є припинення таких дій і усвідомлення (реальна можливість усвідомлення) особою, яка здійснює захист, факту остаточного припинення особою, яка здійснює посягання, суспільно-небезпечних дій.

При цьому, заподіяння шкоди особі, яка здійснює посягання, обумовлено необхідністю негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди нападнику, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

З досліджених судом доказів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому бітою декілька ударів, один з яких він наніс йому у життєво важливий орган голову, а тому, діючи з такою силою, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде спричинено шкоду здоров`ю потерпілого.

Як слідує із пояснень обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні, побачивши що він взяв биту, потерпілий почав тікати, однак обвинувачений всеодно наніс йому удар битою.

Також з пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_22 вбачається, що удари битою ОСОБА_23 наносив потерпілому наздоганяючи його, коли останній вже не вчиняв будь-яких дій відносно обвинуваченого.

Доказів, які свідчили б про намір та можливість потерпілого застосувати до обвинуваченого фізичне насильство з використанням засобу (способу), небезпечного для життя чи здоров`я обвинуваченого, після того як він взяв биту, матеріали кримінального провадження не містять.

Отже, як вбачається з пояснень самого обвинуаченого ОСОБА_4 та свідків, нанесення обвинуваченим потерпілому ударів битою фактично відбувалося після того як потерпілий намагався залишити місце події, що дає підстави зробити висновок, що обвинувачений, коли потерпілий намагався залишити місце події, не міг перебувати в стані необхідної оборони, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 були направлені саме на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для перекваліфікації кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, обставини при яких було вчинено кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.121 КК України, особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні одну малолітню дитину, та думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде досягнуто виключно в умовах його ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів в сумі 2868 грн. 00 коп.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КК України у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Враховуючи тяжкість призначеного покарання суд дійшов висновку про наявність ризику ухилення обвинуваченого від його відбування, однак враховуючи дотримання обвинуваченим своїх обов`язків щодо явки до суду, а також його соціальні зв`язки, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили. Вирок у цій частині підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66-68 КК України, ст.ст. ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатись із місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі є.

Вирок в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після його оголошення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта № СЕ-19/106-23/12114-НЗПРАП від 22.09.2023) в сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- дві дерев`яні бити, вилучені у ОСОБА_4 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Звягельському РВП ГУНП в Житомирській області знищити;

- мобільний телефон марки Huawei з пошкодженим екраном, який передано на зберігання власнику ОСОБА_6 , - залишити власнику;

- 19 рослин роду коноплі, які передано на зберігання в камеру схову наркотичних засобів ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий