Справа № 682/2805/24
Провадження № 1-кп/682/205/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000203 від 16.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, не інакше як за вмотивованим рішенням суду, 15.10.2024 близько 20.30 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, без належного дозволу власника, шляхом пошкодження вхідних дверей, незаконно проник у житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , чим порушив його право на недоторканість житла особи.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненню до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

09.12.2024 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов вказаної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000203 від 16.10.2024 добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 162 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.

У даній угоді сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яку має понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання згідно санкції ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування покарання з іспитовим строком визначеним судом. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки, визначені судом.

Також в угоді зазначено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди нього не здійснювалось.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, повідомив, що дана угода укладена добровільно, тому просив суд затвердити угоду на викладених в ній умовах. Повідомив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Зазначив, що йому повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає встановленим вимогам КПК України, підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди відсутні, тому не заперечував проти затвердження угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння та відносно особи похилого віку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 09.12.2024, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 16.10.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

Прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1