Справа № 203/7749/24
Провадження № 1-кс/0203/4359/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, погоджене заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за під час мобілізації в посаді водія 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше неодноразово судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000477 від 22.11.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000477, відомості за яким внесено до ЄРДР 22.11.2024 року за ч.4 ст.186 КК України, за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

24.12.2024 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було повідомлено ОСОБА_4 .

В наданому до суду клопотанні слідчим поставлено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 (шістдесят) днів; одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема, особисте зобов`язання чи домашній арешт в нічний час.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов висновків про наявність часткового задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження, досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Разом з цим, слідчий суддя також враховує, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ти до 10-ти років.

Вказані обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та усвідомлення останнім можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, дає достатні підстави вважати про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх свідчень, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в зв`язку з чим вважає, що на даному етапі досудового розслідування необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою, що забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В п.51 рішенні ЄСПЛ у справі «Буров проти України» зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

З огляду на це, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, наявних ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2024, складатиме 60 560,00 грн.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п. п. 1, 2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 176 - 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, погоджене заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявлене у рамках кримінального провадження №0000477 від 22.11.2024 року, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 25.12.2024 року до 22.02.2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту в залі суду з 25.12.2024 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього на строк до 22 лютого 2025 року наступні обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування;

-утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками, потерпілим з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 22.02.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 25.12.2024 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1