Справа № 635/1553/25
Провадження № 1-в/635/431/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання першого заступника начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100) полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижньовартовськ, Тюменської області, РФ, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 04.08.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2) 08.11.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, 21.03.2023 року умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 8 місяців 4 дні;

3) засуджений і відбуває покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі,

про звільнення від відбування покарання в зв`язку із декриміналізацією,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання про застосування до засудженого положень ст. 74 КК України, тобто про звільнення від відбування покарання в зв`язку із декриміналізацією діяння.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

Прокурор подав суду клопотання, в якому не заперечував проти задоволення клопотання засудженого про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 74 КК України в зв`язку із декриміналізацією, та просив суд розглянути клопотання за відсутності прокурора. Засудженим та представником ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» подані клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

За вироком суду події злочинів відбулись 03.09.2023 - вартість викраденого майна становить 9434 гривні, 17.12.2023, вартість викраденого майна становить - 5161 гривня та 4005 гривень.

Зазначеним вироком суд вирішив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 307 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівським районним судом м. Харкова від 08.11.2019 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Згідно наданих матеріалів початок строку відбування покарання - 26.03.2024 року, кінець строку - 26.04.2030 року.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць і частина призначеного покарання за цим вироком відбувається також засудженим у зв`язку із призначенням покарання останнім вироком суду за сукупністю вироків.

За цим вироком суду події злочинів відбулись 27.03.2018 - вартість викраденого майна становить 2397 гривні, кваліфікація дій за цим епізодом визначена за ч. 2 ст. 190 КК України, 13.08.2018, вартість викраденого майна становить - 362 грн. 20 коп. та 1322 грн. 33 коп., кваліфікація дій за цими епізодами визначена за ч. 2 ст. 185 КК України.

Зазначеним вироком суд вирішив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на ДВА роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді П`ЯТИ років ОДНОГО місяця позбавлення волі.

Тобто, при призначенні покарання за сукупністю вироків частково приєднано покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року у виді 2 років одного місяця позбавлення волі.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 вартість викраденого майна на 01.01.2023 рік становить суми, що перевищують 2 НМДГ. За таких обставин, суд не знаходить підстав, передбачених ст. 74 КК України для задоволення подання в частині звільнення від відбування покарання за цим вироком суду в зв`язку із декриміналізацією діяння.

Стосовно вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року, за яким засуджений теж відбуває покарання, судом встановлено, що по епізодам викрадення чужого майна, кваліфікованим за ч. 2 ст. 185 КК України, вартість викраденого майна становить суми, що не перевищують 2 НМДГ, визначений на 01.01.2018 року в сумі в 1762 гривні, оскільки вартість майна за цими епізодами визначена судом в 362 грн. 20 коп. та 1322 грн. 33 коп. відповідно.

Враховуючи наведене, суд вважає, що засуджений підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, в зв`язку з чим ОСОБА_4 за цим вироком суду вважається засудженим за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України, а призначене цим вироком остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає зменшенню до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

За вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року визначено, що початок строку відбування покарання вважається 25 жовтня 2018 року, тому станом на 21.03.2023 року, а саме на час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 Первомайським міськрайонним судом Харківської області від відбування покарання, відповідно до ст. 152 КВК України він вважається повністю відбувшим строк покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року на підставі ст. 74 КК України в зв`язку із декриміналізацією. Тому, вчинення ОСОБА_4 після звільнення з місць позбавлення волі здійснено не в період умовно-дострокового звільнення, а після повного відбуття строку покарання.

Враховуючи, що при призначенні остаточного покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 за сукупністю вироків до цього покарання приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду у виді 1 місяця позбавлення, то часткове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за попередні вироком і зменшення строку покарання є підставою вважати, що остаточний строк покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2024, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до відбування покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі необхідно зменшити на 1 місяць в зв`язку із тим, що відпала підстава призначення остаточного покарання за сукупністю вироків.

Керуючись ст. ст. 536, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

подання першого заступника начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100) полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2019 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України вважати засудженим за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного відбування покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1