Справа № 487/9232/24
Провадження № 1-кс/487/630/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001832, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001832, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, що у сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду, може свідчити те, що у разі доведення його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років позбавлення волі. Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змінити їх покази. Враховуючи наявність вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливим спробам перешкодити кримінальному провадженню шляхом невиконання законних вимог слідчого, прокурора та суду, наявна необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; цілодобово не покидати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за кожним викликом.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнає, фактичні обставини у клопотанні викладені правильно. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки він працює.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001832 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За версією сторони обвинувачення 18.10.2024 близько 09:30 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи фронтальним навантажувачем Bobcat S160, без реєстраційного номера, технічний стан якого дозволяв виконувати функції по керуванню та не мав технічних несправностей, які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості, проводячи роботи з прибирання проїзної частини (чистка прибордюрної ділянки) порушуючи вимоги пунктів 2.3.б, 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 № 1306, по вул. Нестерова, м. Херсон в районі будинку № 10-А, під час руху транспортного засобу заднім ходом проявив самовпевненість у своїх діях і не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху на всій протяжності зазначеного маневру, чим створив небезпеку іншим учасникам руху та як наслідок скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на проїжджій частині.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: двобічного перелому ребер, обох ключиць, крила здухвинної кістки справа, відкритого багато уламкового перелому правого плечового суглобу, закритого перелому кісток правої гомілки у верхній третині, садна обличчя, садна колін, крововиливів у м`які тканини голови, забоїв та розривів обох легень, темно-червоні масивні крововиливи у м`які тканини грудної клітини, у жирову клітковину таза, у корінь брижі та вздовж аорти, у легеневу тканину та діафрагму, у коріння легень, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та від яких 18.10.2024 року помер в приміщенні Херсонської обласної клінічної лікарні.

Вказані наслідки знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , а саме: 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

30.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 18.10.2024 та план-схемою до нього, де зафіксовано розташування транспортного засобу та слідову інформацію на місці події; висновком судово-медичної експертизи №1194 від 18.11.2024 року, згідно з якою ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: двобічного перелому ребер, обох ключиць, крила здухвинної кістки справа, відкритого багато уламкового перелому правого плечового суглобу, закритого перелому кісток правої гомілки у верхній третині, садна обличчя, садна колін, крововиливів у м`які тканини голови, забоїв та розривів обох легень, темно-червоні масивні крововиливи у м`які тканини грудної клітини, у жирову клітковину таза, у корінь брижі та вздовж аорти, у легеневу тканину та діафрагму, у коріння легень, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та від яких 18.10.2024 року настала смерть потерпілого;висновком авто технічної експертизи № 24-5456 від 12.12.2024 року, згідно з яким фронтальний навантажувач Bobcat S160, без реєстраційного номера перед настанням ДТП знаходився в технічно-працездатному стані; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 18.10.2024 року, під час проведення якого, останній зазначив положення потерпілого ОСОБА_6 на проїжджій частині та механізм травмування; показами свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем ДТП та розповів про обставини травмування ОСОБА_6 ; показами свідка ОСОБА_9 , який був очевидцем ДТП і повідомив про обставини пригоди; показами потерпілої ОСОБА_10 , яка показала, що являється донькою ОСОБА_6 та який 18.10.2024 року, перебуваючи на роботі потрапив в ДТП та отримав травми не сумісні з життям; висновком судової автотехнічної експертизи № 24-2588 від 12.12.2024 року у відповідності до якого, саме порушення водієм ОСОБА_4 п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з подією, що розглядається.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 286 КК України передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, яке передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілих, свідків та інших підозрюваних. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого повинен бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився 1960 році, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Також суддею враховуються міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 не одружений, має дітей 1982 та 1989 року народження. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за яким проживає з цивільною дружиною. ОСОБА_4 має професійно-технічну освіту, офіційне джерело доходу працює водієм автонавантажувача у КП Міське дорожнє управління ХМР, раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло в певний період доби, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам в межах строку досудового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 95, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати строком до 28.02.2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години до 06:00 години.

Зобов`язати ОСОБА_4 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідкамиу вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді діє до 28.02.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 10.01.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1