Справа № 944/1802/25
Провадження №1-кп/944/1139/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2025 року за № 0000199, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Привороття Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні оду неповнолітню дитину, військовослужбовця, який перебуває на посаді інструктора навчального взводу навчального курсу школи загальноосвітньої підготовки Військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні сержант, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України

встановив:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав за невстановлених органом досудового розслідування обставин та в невстановлений час та місці, але не пізніше 26 березня 2025 року, чотириста сорок вісім патронів калібру 7,62 мм, які в подальшому, незаконно переніс до свого місця проживання, а саме у будинок АДРЕСА_2 , де, в подальшому, зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 26 березня 2025 року в період часу з 01 год. 38 хв. по 02 год. 50 хв. працівниками Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області під час проведення огляду місця події, у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 виявлено сто дев`яносто чотири патрони калібру 7,62х39мм до автомата Калашникова, які споряджені трасуючими кулями Т-45 та двісті п`ятдесят чотири патрони калібру 7,62 мм до автомата Калашникова, які споряджені кулями «ПС», які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, та які ОСОБА_4 протиправно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями здійснив придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, обіг яких обмежено, придбав за невстановлених обставин у невстановлений час та місці, але не пізніше 26 березня 2025 року, наркотичний засіб «канабіс» масою 6,10 грам, після чого, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями, зберігав за місцем свого проживання, а саме у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , з метою подальшого власного вживання.

26 березня 2025 в період часу з 01 год. 38 хв. по 02 год. 50 хв. працівниками Яворівського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області, під час проведення огляду місця події, у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, у якій згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів виявлено наркотичний засіб «канабіс» масою 6,10 грам, які ОСОБА_4 зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

04 квітня 2025 року між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до ст. ст. 468, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання: за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. З урахуванням особи обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, сторони дійшли згоди про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства та застосування до нього звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд з`ясував, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкціям ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України.

Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, передбачені до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання: за ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, якою передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворихпокарань більш суворим та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшуютьта обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один)рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Крім того, постановою слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 26 березня 2025 року визнано речовими доказами: предмети, схожі на набої в кількості 128 шт, калібром 7,62мм, предмети, схожі на набої в кількості 194 шт, калібром 7,62 мм, предмети, схожі на набої в кількості 126 шт, калібром 7,62 мм, предмет, схожий на бронебійний запальний набій в кількості 1 шт, калібром 12,7 мм, які поміщено та опечатано в спецпакет № RAW 0028299, а також зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поміщено та опечатано в спец пакет № ICR 0033079.

Постановю слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 31 березня 2025 року визнано речовими доказами у справі: патрони калю 7,62мм (7,62?39) до автомата "Калашникова" в кількості 413 шт, гільзи кал. 7,62мм (7,62?39) в кількості 28 шт та 1 патрон кал. 12,7мм до крупнокаліберного кулемета "ДШК-38", які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, що знаходяться в полімерному пакеті «Експертна служба» №6360384 та речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 6,10 грами, що знаходиться у номерному пакеті ICR0033079.

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю). Документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання

Зважаючи на викладене речові докази, а саме патрони калю 7,62мм (7,62?39) до автомата "Калашникова" в кількості 413 шт, гільзи кал. 7,62мм (7,62?39) в кількості 28 шт та 1 патрон кал. 12,7мм до крупнокаліберного кулемета "ДШК-38", які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, що знаходяться в полімерному пакеті «Експертна служба» №6360384, передати військовій частині НОМЕР_1 ; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 6,10 грами, що знаходиться у номерному пакеті ICR0033079 - знищити у передбаченому законом порядку.

Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на залучення експертів в загальному розмірі 6367, 20 грн, що підтверджується відповідними довідками Львівського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, із ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6367, 20 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 182, 394, 424, 468, 469, 471, 472, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 квітня 2025 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2025 року за № 0000199, між підозрюваним ОСОБА_4 і начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст.309 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік;

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно з частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Речові докази - патрони кал. 7,62мм (7,62?39) до автомата "Калашникова" в кількості 413 шт, гільзи кал. 7,62мм (7,62?39) в кількості 28 шт та 1 патрон кал. 12,7 мм до крупнокаліберного кулемета "ДШК-38", які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, що знаходяться в полімерному пакеті «Експертна служба» №6360384, передати військовій частині НОМЕР_1 .

Речовий доказ - речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 6,10 грами, що знаходиться у номерному пакеті ICR0033079 - знищити у передбаченому законом порядку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 6367(шість тисяч триста шістдесят сім) гривні 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- обвинуваченим і його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1