Справа № 456/6544/23
Провадження № 1-в/456/124/2024
УХВАЛА

іменем України

29 листопада 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за поданням провідного інспектора Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, засудженої 22.02.2024 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном строком на 1 рік, -

встановив:

До Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло подання провідного інспектора Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про приведення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2024 щодо ОСОБА_5 , у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ІХ від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024.

В обґрунтування подання зазначено, що законом внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинні діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно з частиною 2 статті 74 КК України, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2024, сума заподіяних збитків, які завдала ОСОБА_5 , складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник Стрийського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , у судовому засіданні подання підтримала, однак уточнила, що просить звільнити ОСОБА_5 , від покарання, призначеного вироком суду відповідно до вимог ч.2 ст.74 КК України.

Прокурор підтримала подання, зазначила, що засуджена підлягає звільненню від покарання, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Засуджена в судовому засіданні подання просила задовольнити.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною 1статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст.74КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 2 статті 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана у частині 2 статті 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Як вбачається з вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2024, ОСОБА_5 , засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Окрім того, на підставі ст.75 КК України, звільнено останню від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та певними обов`язками.

Відповідно до положень статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вищезазначеного вироку вбачається, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 , вчинила у 2023 році та спричинила потерпілій стороні майнову шкоду на суму 745,95 грн та 472,34 грн.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01.01.2023 складав 1342,00 грн (50 % від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 - 2684 грн). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму у розмірі: 1342,00х2=2684грн.

Тобто діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , на цей час не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання була засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого закон передбачає кримінальну відповідальність.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21 (провадження №51-2555кмо24).

Таким чином, на засуджену ОСОБА_5 , поширюється дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, ураховуючи те, що ОСОБА_5 , засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України про посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» суд, -

ухвалив:

Подання задоволити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння, звільнити засудженуОСОБА_7 від призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2024 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном строком на 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.12.2024 о 17.00 год.

Суддя ОСОБА_1