КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/8963/24-кГоловуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5938/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26грудня2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305, ч.3 ст.307, ч.1 ст.14, ч.2 ст.317 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 317 КК України, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05листопада2024 рокузадоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до 02січня2025 року, без визначення розміру застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щосудом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора, та за відсутності достатніх доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, продовжено застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звертає увагу суду, що наявність заявлених у клопотанні прокурора ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінальногоправопорушенняє лише припущенням, а їх існування не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що наявність ризику впливу на свідків є необґрунтованим, оскільки свідками в даному кримінальному провадженні є співробітники Служби безпеки України.

За доводами захисника, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не відповідає вимогам статті 199 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що заявлені раніше ризики не зменшились чи з`явились нові ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосувати відноснонього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.У разі доведення прокурором п.п.1-3 ч.1 ст.194 КПК України просить змінити ухвалута визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави в межахп.3 ч.5 ст.182 КПК України з покладенням на нього відповідних обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 такожпросить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щосудом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено ОСОБА_15 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Посилається на п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким передбачено підстави обмеження виїзду громадян України до яких застосовано запобіжний захід, що у свою чергу виключає ризик виїзду обвинуваченого ОСОБА_9 за межі України. Вважає, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, виховує чотирьох неповнолітніх дітей (один з яких є інвалідом), має міцні соціальні зв`язки.

Звертає увагу суду на те, що вступна частина оскаржуваної ухвали суду містить дані про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 317 КК України, проте таке обвинувачення ОСОБА_9 не висувалось.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обравши відносно ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_16 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щосудом належним чином не перевірено обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_10 .

Також вважає, що прокурором не доведено та судом не встановлено існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, якими обґрунтовується продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.

За результатами апеляційного перегляду проситьскасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби.

Також у поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_16 заявляє клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, сторона захисту вчасно не отримала повний текст оскаржуваної ухвали, а тому їй не були відомі мотиви, якими керувався суд під час постановлення рішення.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами провадження. З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника ОСОБА_16 та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_11 на підтримку поданоїапеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційних скарг та вважав оскаржуване рішення суду про продовження строку тримання під вартою законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, на розгляді Печерського районного суду міста Києваперебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583, по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.1 ст.14 ч.2 ст.317 КК України та ОСОБА_10 вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.1 ст.14 ч.2 ст.317 КК України,

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що на даний час продовжують існувати заявлені раніше ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05листопада 2024 рокузадоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до 02січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом дотримані.

В поданому клопотанні прокурор в обґрунтування продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України посилався на те, що ризики, визначені ухвалою суду від 19.11.2024 року про продовження застосування ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наразі є дійсними та триваючими. Крім цього, з огляду на висунуте ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачення та покарання, яке їм загрожує за вчинення злочину, вони можуть переховуватись від суду.

Крім цього, реальними та існуючими є ризики незаконного впливу обвинувачених, які є колишніми співробітниками правоохоронних органів, на свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не допитувались судом, а також ризик того, що перебуваючи на волі, вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, прокурором наведено обґрунтовування про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалюючи рішення про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та покарання, яке їм загрожує в разі визнання їх винуватим, дані про осіб винних та конкретні обставини провадження за висунутим обвинуваченням.

Оцінивши зазначені обставини в сукупності, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, наведених прокурором та передбачених статтею 177 КПК України,які свідчать про можливість обвинувачених переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, які ще не допитувались судом, а також ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилаються захисники в поданих апеляційних скаргах, в тому числі клопотання захисників про обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, які судом обґрунтовано залишенібез задоволення.

Суд також належним чином мотивував своє рішення про неможливість визначення застави обвинуваченим у даному кримінальному провадженні з огляду на те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів.

Колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про продовженняобвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування від правосуддя та інших способів неналежної процесуальної поведінки. Суд також визнав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційних скарг захисників таскасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_16 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05листопада2024 року, якоюзадоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до 02січня 2025 року, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвалав касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4