Провадження №1-кп/522/1446/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд об`єднаних матеріалів справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000379 від 21.03.2024 року за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000379 від 22.07.2024 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостки Сумської області, громадянина України, з початковою середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_1 (підвальне приміщення), раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника представника органу опіки та піклування ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 приблизно о 22:30 годин ОСОБА_3 прогулювався по вул. Успенській в м. Одеса, де на першому поверсі будинку № 103 на вказаній вулиці помітив кафе «MARSHAL» всередині якого поряд з входом було розташоване працююче обладнання для створення візуальних ефектів марки «Head Light» моделі AILISI-300 (обертова голова) в чорному корпусі, належне ОСОБА_7 , яка у зазначеному закладі здійснювала свою підприємницьку діяльність, яким він вирішив таємно заволодіти.

При цьому ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-IX, продовжено з 14.02.2024 строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 почав очікувати на зручний момент, коли співробітники закладу увійдуть до середини закладу декілька разів підходячи і відходячи від закладу. Помітивши о 22:47 годині, що співробітники закладу не перебувають поряд з входом до закладу, ОСОБА_3 користуючись вільним доступом до закладу, який ще працював, увійшов до приміщення закладу та діючи таємно, відключив зазначений прилад від електромережі та взявши його обома руками, виніс з закладу та направився до місця де він планував зберігати зазначене чуже майно.

Зазначеними навмисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, маючи намір розпорядившись вказаним обладнанням на власний розсуд, а саме продати його для отримання коштів з метою задоволення власних потреб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того, ОСОБА_3 в ніч з 23 на 24 березня 2024 року перебував в квартирі АДРЕСА_2 з дозволу проживаючої у вказаній квартирі ОСОБА_8 .

При цьому ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-IX, продовжено з 14.02.2024 строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року.

Перебуваючи у вищевказаній квартирі, ОСОБА_3 помітив у кімнаті на кріслі ноутбук марки «HP Laptop» моделі «14-bs09/nia», серійний номер «#5CD7335SI4», в корпусі сірого кольору належний ОСОБА_8 яким він вирішив таємно заволодіти.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, приблизно о 05:00 год 24.03.2024 року ОСОБА_3 скориставшись тим що перебуваючі в квартирі особи спали, діючи таємно, взяв вищевказаний ноутбук та сховавши під одежу, вийшов з зазначеної квартири.

Зазначеними навмисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_8 у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, маючи намір розпорядившись вказаним чужим майном на власний розсуд, а саме продати його для отримання коштів з метою задоволення власних потреб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Окрім того, 22.07.2024 року приблизно о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_3 перебував на вул. Великій Арнаутській в місті Одесі, підшукуючи особу майном якої можна заволодіти. При цьому ОСОБА_3 заздалегідь вдягнув однострій військовослужбовців ЗСУ та взяв з собою заздалегідь підготовлений іграшковий пістолет з чорного пластика, щоб у нічний час потерпілий не міг його відрізнити від справжньої зброї і таким чином вдавати себе як озброєного вогнепальною зброєю військовослужбовця.

При цьому, ОСОБА_3 було достовірно відомо, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово продовжено, останній раз відповідно до указу Указу Президента України від за №271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3685-ІХ, продовжено з 14.05.2024 строком на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що посилена кримінальна відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року

Помітивши в зазначений час біля будинку № 96 по вул. Великій Арнаутській в м. Одесі раніше не знайомого ОСОБА_10 який йшов по вулиці, ОСОБА_3 вирішив заволодіти належним йому майном вдаючи з себе озброєного військово службовця та використовуючи погрозу застосування начебто наявної у нього вогнепальної зброї (пістолету) шляхом її наведення на потерпілого з метою подолання опору його та отримання доступу до майна.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та використовуючи темний час доби та відсутність вуличного освітлення, раптово дістав зазначений предмет зовні схожий на пістолет та демонструючи його в своїй руці, направивши на потерпілого, виказав погрозу застосуванням вогнепальної зброї та вимогу передати йому мобільний телефон.

Раптовість дій ОСОБА_3 , нічний час, наявність військової форми та погрози предметом зовні схожим на пістолет, який був дулом направлений на потерпілого, дозволили йому подолати опір ОСОБА_10 , внаслідок чого він був вимушений виконати вимоги нападника та передати йому наявний у потерпілого мобільний телефон який був у нього в руках, а саме телефон «Ксіомі редмі 9» в корпусі синього кольору вартістю 6000 грн., з сім картками мобільних операторів «Водафон» - НОМЕР_1 та «Київстар» - НОМЕР_2 , які не мають грошової вартості для потерпілого.

Заволодівши зазначеним мобільним телефоном в результаті погрози застосування вогнепальної зброї, тобто погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 продовжуючи утримувати в руках зазначений предмет зовні схожий на пістолет, та продовжуючи погрожуючи застосуванням начебто наявної у нього вогнепальної зброї, яка була направлена на потерпілого, заставив ОСОБА_10 покинути місце вчинення розбійного нападу та відмовитись від спроб повернути належне йому майно.

Заволодівши внаслідок вчинення розбійного нападу зазначеним чужим майном, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 6 тисяч гривен та покинув місце нападу, розпорядитись вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, продавши його за 300 грн. своєму знайомому ОСОБА_11 .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в період воєнного стану.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , а також документів, що стосуються особи обвинуваченого та заходів забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що дійсно 18.03.2024 року у вечірній час викрав з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 103 обладнання для створення візуальних ефектів. Викрадене майно зберігалось у нього та в подальшому працівники поліції повернули його до кафе.

Окрім того, в ніч з 23 на 24 березня 2024 року він перебував у квартирі своєї знайомої ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де викрав ноутбук належний ОСОБА_8 . В подальшому, викрадений ноутбук він продав.

Також, 22.07.2024 року в нічний час перебуваючи на вулиці Велика Арнаутська в м. Одесі, погрожуючи іграшковим пістолетом, він заволодів мобільним телефоном парня, який у подальшому продав.

Він щиро розкаюється у вчиненному та шкодує про вчинене, злочини вчиняв умисно та з корисливих мотивів. Причиною вчинення злочинів є відсутність коштів. Також неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що має 3 класи освіти, протягом тривалого часу не мешкає з батьками, постійного місця мешкання на території м. Одеси він не має, в більшості випадків ночував у підвальних приміщеннях. У нього є брат, який працює дворником та також мешкає у підвальному приміщенні у м. Одесі, він має родичів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_4 . Обвинувачений пояснив, що не має постійної заробітку та працював сезоно на заробітках.

Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого Сектору ювенальної пробації м. Одеси Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 14.11.2024 дослідження інформації, що характеризує особу, умови його житедіяльності, відносини у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

До суду від потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з цим, суд з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілих в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без її участі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Інкриміновані ОСОБА_3 правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину. Злочини було вчинено з прямим умислом та з корисливих мотивів.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого є можливим виключно в умовах ізоляції від суспільства та вважає доцільним призначити обвинуваченому відбування покарання у вигляді позбавлення волі. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також спонукало обвинуваченого до соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Суд вважає, що в даному випадку є можливість застосування ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України. Як зауважила колегія суддів Кримінального касаційного суду Верховного суду в своїй постанові по справі №629/2739/18 від 03.02.2021 р., що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Враховуючи кілька обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, саме те, що неповнолітній обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку та з урахуванням особи винного, який є неповнолітнім, раніше не судимий, а також враховуючи індивідуальні особливості вказаного діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, ставлення особи до своїх дій, думки потерпілих, які претензій до ОСОБА_3 не мають, суд дійшов висновку призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України та санкції ч. 4 ст. 187 КК Ураїни із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, а остаточне покарання з урахуванням вимог ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 98 КК України додаткове покарання конфіскація майна, не застосовується до неповнолітніх.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2024р. (справа №522/12255/24 провадження №1-кс/522/4142/24), а саме арешт на предмет ззовні схожий на пістолет, виготовлений з матеріалу пластик, вилучений 22.07.2024 в ході затримання ОСОБА_3 скасувати.

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 61, 65-67, ч. 2 ст. 292 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_3 покарання, строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (ч. 5 ст. 72 КК України) з 22.07.2024 - дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Обраний відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2024р. (справа №522/12255/24 провадження №1-кс/522/4142/24), а саме арешт на предмет ззовні схожий на пістолет, виготовлений з матеріалу пластик, вилучений 22.07.2024 в ході затримання ОСОБА_3 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- оптичні CD-R диск з фото та відеоматеріалами у кількості 5 одиниць залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон та сім карти мобільних операторів «Водафон» НОМЕР_1 та «Київстар» НОМЕР_2 , які передані потерпілому ОСОБА_10 на відповідальне зберігання вважати повернутими за належністю;

- пістолет виготовлений з чорного пластику знищити;

- футболка та спортивні штани, які було добровільно видані ОСОБА_3 повернути власнику;

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1