25.02.2025
Справа № 642/9029/14-к
Провадження № 1-кс/642/326/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002675 від 09.10.2014, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0002675 від 09.10.2014 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002675 від 09.10.2014 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою придбання нетрудових доходів за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також невстановленими органом досудового розслідування особами, скоїв умисні корисливі злочини на території Ленінського району м. Харкова за наступних обставин:

Так, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій з метою придбання нетрудових доходів, зателефонувала 08.10.2014 близько 19 години 00 хвилин на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її онук ОСОБА_8 - був затриманий співробітниками органів внутрішніх справ України, і для непритягнення його до кримінальної відповідальності за начебто вчинені ним неправомірні дії, потрібно заплатити необхідну суму грошей у розмірі 6000 гривень.

ОСОБА_7 , будучи введеною в оману неправдивими відомостями невстановленої особи, погодилась заплатити обумовлену суму грошей у розмірі 6 000 гривень.

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленими особами зазадалегідь обумовили ролі у вчиненні шахрайських дій, згідно яких, ОСОБА_6 повинен був отримати у потерпілої обумовлену суму грошей та передати її ОСОБА_5 , який також надавав на своєму автомобілі послуги з швидкого прибуття та залишення місця вчинення злочину, а набуті в результаті злочинних дій гроші розподілялись між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановленими особами, які повинні були підшукувати осіб та вводити їх у оману, повідомляючи їм неправдиві відомості про необхідність передати грошові кошти, необхідні начебто для непритягнення їх родичів до кримінальної відповідальності.

В той же день близько 19 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 та невстановленими особами злочинний умисел, за вказівкою невстановленої особи, разом з ОСОБА_5 , під`їхали на автомобілі BMW 520 i, 1998 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , до будинку АДРЕСА_1 для отримання у ОСОБА_7 обумовленої суми грошей за начебто непритягнення її онука до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , виконуючи свою частину злочинних дій, піднявся до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , де остання передала йому обумовлену суму грошей у розмірі 6 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину з набутими злочинним шляхом грошима та розпорядився ними, будучи у змові з ОСОБА_5 та невстановленими особами на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій з метою придбання нетрудових доходів, зателефонувала 13.10.2014 близько 17 години 00 хвилин на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її онук ОСОБА_10 - був затриманий співробітниками органів внутрішніх справ України, і для непритягнення його до кримінальної відповідальності за начебто вчинені ним неправомірні дії, потрібно заплатити необхідну суму грошей у розмірі 4000 гривень.

ОСОБА_9 , будучи введеною в оману неправдивими відомостями невстановленої особи, погодилась заплатити обумовлену суму грошей у розмірі 4 000 гривень.

Невстановлені особи, діючи за попередньою змовою і в групі з іншими невстановленими особами зазадалегідь обумовили ролі у вчиненні шахрайських дій, згідно яких, ОСОБА_6 повинен був отримати у потерпілої обумовлену суму грошей та передати її ОСОБА_5 , який надавав на своєму автомобілі послуги з швидкого прибуття та залишення місця вчинення злочину, а набуті в результаті злочинних дій гроші розподілялись між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановленими особами, які повинні були підшукувати осіб та вводити їх у оману, повідомляючи неправдиві відомості про необхідність передати грошові кошти, необхідні начебто для непритягнення їх родичів до кримінальної відповідальності.

В той же день близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний з ОСОБА_5 та невстановленими особами злочинний умисел, за вказівкою невстановленої особи, разом з ОСОБА_5 , під`їхали на автомобілі BMW 520 i, 1998 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , до будинку АДРЕСА_3 для отримання у ОСОБА_9 обумовленої суми грошей за начебто непритягнення її онука до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 , виконуючи свою частину злочинних дій, пройшов у двір вищевказаного будинку задля отримання грошей, і, коли потерпіла ОСОБА_9 збиралась передати йому 4000 гривень, будучи введеною в оману повідомленими їй неправдивими відомостями, їй зателефонував її онук ОСОБА_10 , - який пояснив, що він не затримувався співробітниками органами внутрішніх справ, і гроші за непритягнення його до кримінальної відповідальності нікому передавати не потрібно.

Після цього ОСОБА_6 , зрозумівши, що він не може вчинити усі дії, які вважав необхідними, для доведення злочину до кінця, тобто фактичної можливості розпорядитися грошима ОСОБА_9 , якими він, діючи за попередньою змовою групою осіб, збирався заволодіти шахрайським шляхом, через відмову потерпілої ОСОБА_9 передати гроші, разом з ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на шахрайство, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 13.10.2014 близько 17 години 40 хвилин невстановлена особа, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій з метою придбання нетрудових доходів, зателефонувала на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_11 , та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її онук ОСОБА_12 - був затриманий співробітниками органів внутрішніх справ України, і для непритягнення його до кримінальної відповідальності за начебто вчинені ним неправомірні дії, потрібно заплатити грошові кошти у розмірі 11 000 гривень, на що ОСОБА_11 дала свою згоду.

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленими особами зазадалегідь обумовили ролі у вчиненні шахрайських дій, згідно яких, ОСОБА_6 повинен був отримати у потерпілої обумовлену суму грошей та передати її ОСОБА_5 , який також надавав на своєму автомобілі послуги з швидкого прибуття та залишення місця вчинення злочину, а набуті в результаті злочинних дій гроші розподілялись між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невстановленими особами, які повинні були підшукувати осіб та вводити їх у оману, повідомляючи неправдиві відомості про їх родичів, та умовляючи передати суму грошей, необхідну начебто для непритягнення їх родичів до кримінальної відповідальності.

В той же день близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленими особами, під`їхали на автомобілі BMW 520 i, 1998 року випуску, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 , до будинку АДРЕСА_4 для отримання у ОСОБА_11 обумовленої суми грошей за начебто непритягнення її онука до кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 , виконуючи свою частину злочинних дій, піднявся до квартири ОСОБА_11 , де, бажаючи впевнити потерпілу в тому, що її онук дійсно затриманий органами внутрішніх справ, написав розписку, згідно якої, він отримав від ОСОБА_11 11 000 гривень для передавання її співробітнику органів внутрішніх справ. Однак ОСОБА_6 не зміг вчинити усі дії, які вважав необхідними, для доведення злочину до кінця, тобто фактичної можливості розпорядитися грошима ОСОБА_11 , якими він, діючи за попередньою змовою групою осіб, збирався заволодіти шахрайським шляхом, через те, що його злочинні дії були припинені співробітниками міліції.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на шахрайство, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

09.10.2014 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002675. 12.10.2014 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002706. 16.10.2014 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002763. 16.10.2014 було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0002675 з ч. 1 ст. 190, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) на ч. 2 ст. 190 КК України, - шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 16.10.2014 було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0002706 з ч. 1 ст. 190, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) на ч. 2 ст. 190 КК України, - шахрайство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб. 18.10.2014 було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0002763 з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, - закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), - на ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, - незакінчений замах на шахрайство, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

16.10.2014 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

17.10.2014 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

20.10.2014 ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України. 21.10.2014 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно інформації зі Східного регіонального управління Держприкордонслужби України, ОСОБА_5 залишив територію України, перетнувши її Державний кордон 21.12.2015 в пункті пропуску «Шегині», і його місце знаходження на даний час невідоме. Дані дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він ухиляється від правоохоронних органів, чим перешкоджає встановленню істини по кримінальному провадженню.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, - шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб; шахрайство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; незакінчений замах на шахрайство, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисні корисливі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив низку умисних корисливих злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості, покарання за які судом може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, не працює, не має постійного джерела доходу, може отримувати дохід за рахунок злочинної діяльності, є ґрунтовні підстави вважати, що він має свідоме бажання переховуватися від правоохоронних органів, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів, а також відсутність офіційної реєстрації на території м. Харкова та області, може сховатися від слідства та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, а також, одержавши відомості про звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом, це свідчить про необхідність отримання дозволу слідчого судді на надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу..

Суд, вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч. 4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Обґрунтованість підозри у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 скоїв умисні злочини, за місцем мешкання не проживає, та переховується від органів досудового розслідування та суду, є підстави вважати, що ОСОБА_5 має свідоме бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про реальну можливість останнього ухилитись від слідства та суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 залишив територію України, перетнувши її Державний кордон 21.12.2015 в пункті пропуску «Шегині», і його місце знаходження на даний час невідоме. Дані дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він ухиляється від правоохоронних органів, чим перешкоджає встановленню істини по кримінальному провадженню. До теперішнього часу місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного за ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м.Кутаїсі Грузинської РСР, який раніше проживав за адресою: АДРЕСА_5 , з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа, не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Строк дії ухвали - 6 (шість) місяців з дати її постановлення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Після затримання ОСОБА_5 копію ухвали вручити підозрюваному та негайно повідомити прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002675.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1