Справа № 694/3148/24
Провадження №1-кп/694/4/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

27.01.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi кримінальне провадження № 0001363 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за мобілізацією, що проходить службу на посаді водія механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст.190, ч.2 ст.190, ч. 4 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

В травні 2024 року ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, запевнив останнього в тому, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 та має можливість вирішити питання про ухилення від військової служби. При цьому, в дійсності не маючи наміру та можливості виконати вказані дії, запевнив ОСОБА_5 в необхідності передачі для цього грошових коштів. В подальшому, в травні місяці 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи наміру та змоги виконати взяті на себе зобов`язання, маючи умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом обману, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 8000 грн., якими розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, діючи повторно, 10.07.2024 року, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, запевнив останнього в необхідності передачі грошових коштів для подальшого вирішення питання щодо його ухилення від військової служби, при цьому в дійсності не маючи наміру та можливості виконати вказані дії. В подальшому, 10.07.2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , не маючи наміру та змоги виконати взяті на себе зобов`язання, маючи умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, шляхом обману, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 4000 грн., якими розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 20 вересня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про введення на території України правового режиму воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в подальшому неодноразово продовженого, а востаннє Указом Президента України № 469/2024 від 23 липня 2024 року з

12.08.2024 на строк 90 діб, підійшов до столу, що знаходиться біля будинковолодіння, звідки взяв мобільний телефон марки «Nomi I184», після чого продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого, цього ж дня, шляхом вільного доступу, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті ОСОБА_6 в додатку «Приват 24», завантажений та встановлений на власний мобільний телефон, в результаті несанкціонованого втручання до автоматизованої системи мобільного додатку «Приват 24», шляхом отримання повного доступу до рахунків ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, здійснив операцію з переказу грошових коштів з карткового рахунку потерпілого НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», на інший картковий рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ КБ «Приват Банк», внаслідок чого отримав можливість розпорядитися коштами ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, за допомогою банківського оператора платіжних та фінансових сервісів в Україні «Приват24», в період з 22.09.2024 по 11.10.2024 здійснив наступні перекази з картки потерпілого на картку: 22.09.2024 року о 22 год. 53 хв. на суму 5025 грн. 13 коп.; 22.09.2024 року о 21 год. 44 хв. на суму 1708 грн. 54 коп.; 24.09.2024 року о 10 год. 02 хв. на суму 2000 грн.; 11.10.2024 року о 14 год. 22 хв. на суму 2864 грн. 32 коп., чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 11945 грн., а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 20.09.2024 року ОСОБА_3 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку та блокування інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись власним мобільним телефоном, у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_6 , а саме ввів номер телефону НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 , після чого використовуючи таємно взятий шляхом вільного доступу у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NomiI184», в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , відповів на телефонний дзвінок з АТ КБ «Приват Банк» та дізнався таємний код реєстрації, за допомогою якого на своєму мобільному телефоні пройшов авторизацію в особистому кабінеті ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", таким чином виконав усі вказані дії від імені ОСОБА_6 , чим здійснив несанкціоноване блокування інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, у результаті чого отримав повний доступ до рахунку на банківській карті АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), належної ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею.

Крім того, ОСОБА_3 повторно, о 20 год. 53 хв. 22.09.2024 року, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку та блокування інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись власним мобільним телефоном, у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_6 , а саме ввів номер телефону НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 , після чого використовуючи таємно взятий, шляхом вільного доступу у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NomiI184», в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , відповів на телефонний дзвінок з АТ КБ «Приват Банк»

та дізнався таємний код реєстрації, за допомогою якого на своєму мобільному телефоні пройшов авторизацію в особистому кабінеті ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", таким чином виконав усі вказані дії від імені ОСОБА_6 , чим здійснив повторне несанкціоноване блокування інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, у результаті чого отримав повний доступ до рахунку на банківській карті АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), належної ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею.

Крім того, ОСОБА_3 повторно, о 21 год. 44 хв. 22.09.2024 року, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку та блокування інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись власним мобільним телефоном, у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_6 , а саме ввів номер телефону НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 , після чого використовуючи тємно взятий шляхом вільного доступу у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NomiI184», в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , відповів на телефонний дзвінок з АТ КБ «Приват Банк» та дізнався таємний код реєстрації, за допомогою якого на своєму мобільному телефоні пройшов авторизацію в особистому кабінеті ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", таким чином виконав усі вказані дії від імені ОСОБА_6 , чим здійснив повторне несанкціоноване блокування інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи як складової частини кредитно-фінансової системи держави, у результаті чого отримав повний доступ до рахунку на банківській карті АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), належної ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею.

Крім того, ОСОБА_3 повторно, о 10 год. 02 хв. 24.09.2024 року, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку та блокування інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись власним мобільним телефоном, у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_6 , а саме ввів номер телефону НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 , після чого використовуючи тємно взятий шляхом вільного доступу у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NomiI184», в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , відповів на телефонний дзвінок з АТ КБ «Приват Банк» та дізнався таємний код реєстрації, за допомогою якого на своєму мобільному телефоні пройшов авторизацію в особистому кабінеті ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", таким чином виконав усі вказані дії від імені ОСОБА_6 , чим здійснив повторне несанкціоноване блокування інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, у результаті чого отримав повний доступ до рахунку на банківській карті АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), належної ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого

витоку інформації, яка відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею.

Крім того, ОСОБА_3 повторно, о 14 год. 22 хв. 11.10.2024 року, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у формі витоку та блокування інформації та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись власним мобільним телефоном, у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", здійснив несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_6 , а саме ввів номер телефону НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 , після чого використовуючи тємно взятий шляхом вільного доступу у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NomiI184», в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_4 , відповів на телефонний дзвінок з АТ КБ «Приват Банк» та дізнався таємний код реєстрації, за допомогою якого на своєму мобільному телефоні пройшов авторизацію в особистому кабінеті ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ "Приват Банк", таким чином виконав усі вказані дії від імені ОСОБА_6 , чим здійснив повторне несанкціоноване блокування інформації, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, у результаті чого отримав повний доступ до рахунку на банківській карті АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), належної ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого витоку інформації, яка відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Дав показання про те, що в травні 2024 року він повідомив своєму знайомому ОСОБА_7 , що працює в ТЦК та пообіцяв вирішити питання щодо ухилення від проходження військової служби. За свої послуги попросив дати 8000 грн., хоча насправді не збирався та не мав змоги нічим допомогти Білоконю, а просто заволодів його грошима, які витратив на власні потреби. Потім в липні 2024 року аналогічним способом він заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 4000 грн., які також витратив на власні потреби. Крім того, восени 2024 року він відпочивав разом з ОСОБА_9 у нього вдома. Коли ОСОБА_10 після вживання алкогольних напоїв заснув, то він таємно взяв його телефон і, заволодівши його даними в телефоні, зареєструвався від його імені в додатку Приват 24. Отримавши доступ до його рахунків в додатку Приват 24, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 11000 грн. Кошти переводив з рахунка ОСОБА_10 на свій рахунок чотири рази. Всі кошти витратив на свої власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється та просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились. Про місце, час та дату розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, а тому суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає за можливе розглянути дане кримінальне провадження без участі потерпілих. Цивільного позову потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не заявляли.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії: за першим епізодом (потерпілий Білокінь) - за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство); за другим епізодом (потерпілий Білокінь) - за ч. 2 ст. 190

КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за третім епізодом (потерпілий ОСОБА_10 ) - за ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; за четвертим епізодом - за ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж; за п`ятим, шостим, сьомим та восьмим епізодами - за ч. 2 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловив жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні проступки, нетяжкі та тяжкий злочин, особу винного, який призваний на військову службу за мобілізацією, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не судимий в силу ст. 89 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 1, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст.185, ч. 1, ч. 2 ст. 361 КК України, за якими він обвинувачується та, застосувавши положення ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу винного та конкретні обставини вчинення злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі винного та принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин;

-за ч. 2 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

-за ч.1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

-за ч. 2 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

-за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухваленнярішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1