Справа № 638/622/25
Провадження № 1-в/638/154/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про приведення вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року та вироку Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року та вирок Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст. 309, ст. 395, ч.ч.2,3, ст. 185, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до мотивувальної частини вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням в житло на суму 850 гривень 00 копійок, яке мало місце 31.10.2021 року, на суму 1233 гривень 00 копійок, яке мало місце 28.11.2021 року та на суму 507 гривень 00 копійок яке мало місце в кінці лютого на початку березня 2022 року. Крім того, відповідно до мотивувальної частини вироку Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням в житло на суму 1413 гривень 00 копійок, яке мало місце у грудні 2021 року.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01.01.2021 рік становить 2379,00 гривень та на 01.01.2022 рік становить 2481,00 грн.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року ОСОБА_4 засудженого за ч.1 ст. 309, ст. 395, ч.ч.2,3, ст. 185, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року ОСОБА_4 засудженого за ч.ч.2,3 ст. 185, ч.3 ст. 246, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

З вироку Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено, серед іншого, за ч. 3 ст. 185 КК України за те, що 21.12.2021 у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з будинку вищевказаного господарства. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 приїхав до м. Лебедина, Сумської області та близько 14-ї години прийшов до господарства АДРЕСА_1 , де помітив що будинок зачинений та на подвір`ї нікого не має. В подальшому реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 близько 14 год. 00 хв. 21.12.2021, скориставшись відсутністю власника майна та інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння власнику майна матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, через вхідні двері зайшов до господарства де взявши ключі від будинку в схованці, про яку він дізнався від ОСОБА_7 , відчинив двері та таким чином незаконно проник до будинку, де в комірці виявив належну ОСОБА_8 , пару нових армійських чоловічих черевиків типу «Берні» ТМ «Таланлегпром», коричневого кольору, 42 го розміру, вартістю - 1413 грн. Викрадене майно виніс з будинку вищевказаного господарства, тим самим розпорядився указаним майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1413 грн.

Відповідно до вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України за трьома епізодами:

31.10.2021 року майно вартістю 850,00 грн;

28.11.2021 року майно вартістю 1233,00 грн;

кінець лютого на початку березня 2022 року майно вартістю 507,00 грн;

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2021 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2270 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2022 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2481 грн.

Зі змісту вироку, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання, а також вироку, міра покарання якого була поглинута вироком, за яким призначено більш суворе покарання, вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна за епізодами від 21.12.2021 року, 31.10.2021 року, 28.11.2021 року та кінець лютого на початку березня 2022 року, на день вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодом від 21.12.2021 року), а також від покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України (за епізодами від 31.10.2021 року, 28.11.2021 року, кінець лютого на початку березня 2022 року).

При цьому, міра покарання за цими вироками за рештою епізодів зміні не підлягають, як і остаточне покарання вироком, визначене за сукупністю кримінальних правопорушень (Роменський міськрайонний суд Сумської області від 27.07.2023 року) та сукупністю злочинів (вирок Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 задовольнити.

Привести вирок Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року за епізодом, який мав місце 21.12.2021 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2022 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; за ч.3 ст. 246 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати засудженим до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Привести вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 31.10.2021 року, за ч.3 ст. 185 КК України за епізодом від 28.11.2021 року, за ч.4 ст. 185 КК України за епізодом вкінці лютого на початку березня 2022 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці; за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на чотири місяці; за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 05 грудня 2022 року більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: