Провадження по справі № 1-кп/367/1050/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2024 року за № 0000454 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Філонівщина Лебединського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування (сектором дізнання ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області) встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, у середині лютого 2023 року (більш точна дата та час не встановлені) ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю водійського посвідчення, з метою уникнення встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, вирішив придбати підроблений документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я з метою його подальшого використання.

У подальшому з метою придбання підробленого документу, а саме посвідчення водія на власне ім`я, ОСОБА_3 у середині лютого 2023 року в денний час доби (більш точна дата та час не встановлені), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у мережі Інтернет знайшов оголошення з приводу виготовлення та придбання посвідчення водія за ціною 8000 гривень. Після чого, ОСОБА_3 у мобільному додатку «Viber» зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення підробленого посвідчення водія.

Після цього ОСОБА_3 , переслідуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці документа, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, розуміючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи мобільний месенджер «Viber», надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі фотокартку з власним зображенням та надав свої анкетні дані для подальшого їх внесення до підробленого документу.

У подальшому, невстановлена особа, на підставі наданих ОСОБА_3 анкетних даних та його фотокартки, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 23.02.2023 на право керування транспортними засобами категорії «В», в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_3 , за що отримала від останнього грошові кошти в загальній сумі 8000 грн.

Після цього ОСОБА_3 наприкінці лютого 2023 року прибув до відділення «Нової пошти», яке розташоване у м. Лебедин Сумської області, де отримав від невстановленої особи поштове відправлення, в якому знаходилось посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2141 на ім`я ОСОБА_3 , після чого після чого став зберігати посвідчення водія при собі задля подальшого використання.

Відповідно до висновку експерта за проведеною судово-технічною експертизою документів, бланк посвідчення водія з серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Відповідно до інформації, наданої ТСЦ МВС № 3247, згідно Єдиного реєстру МВС зареєстрованих транспортних засобів та їх власників станом на 23.11.2024 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.02.2023 видано ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права з метою його використання.

У подальшому 18.11.2024 близько 11 год. 03 хв. ОСОБА_3 , маючи при собі завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Житомирській в с. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області, був зупинений працівниками поліції.

Одразу після цього, знаходячись в тому ж місці в той же час, на законну вимогу поліцейського пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, діючи умисно, протиправно, розуміючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку територіальним сервісним центром МВС України № 2142 не видавалося та ним не отримувалось, тобто є завідомо підробленим, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності в нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з тим права на керування транспортним засобом і таким чином уникнути встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке згідно висновку експерта не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Судом встановлено, що до обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути дане кримінальне провадження, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні. У даній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права з метою його використання, а також ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу відповідно до санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу.

Призначене ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Остаточне покарання ОСОБА_3 визначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане ТСЦ 2142 від 23.02.2023, знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1