Справа № 128/4931/24
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.10.2024 в ЄРДР за №0000918 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені 24.10.2024 в ЄРДР за №0000918 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

04.04.2025, через канцелярію суду, надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак 07.04.2025 колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області в складі головуючої - судді ОСОБА_9 , суддів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вийшла до нарадчої кімнати по іншому кримінальному провадженню з орієнтовним виходом з нарадчої кімнати о 10 годин 00 хвилин 14 квітня 2025 року.

На підставі розпорядження керівника апарату Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 08.04.2025 № 23/25 «Про здійснення повторного автоматизованого розподілу клопотання прокурора» було проведено повторний автоматизований розподіл клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 128/4931/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого визначення судді від 08.04.2025, для розгляду даного клопотання визначено суддю ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги те, що до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання суддею ОСОБА_8 з об`єктивних причин, а саме: у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по колегіальній справі, тому розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 проводиться іншим суддею Вінницького районного суду Вінницької області, визначеним в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд задовольнити подане письмове клопотання про продовження застосованого обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий строк спливає 13.04.2025 та ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу не змінилися та не відпали, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його виним у вчиненні злочину, може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків кримінального провадження, які проживають разом з ним в одному населеному пункті. За даних обставин прокурор просив продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою строком ще на 60 діб.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання прокурора щодо подовження строку тримання під вартою обвинуваченого підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , заперечували щодо клопотання прокурора, оскільки прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обвинувачений має сім`ю, двох повнолітніх дітей, проживає з жінкою. З огляду на зазначене захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт. Крім цього, обвинувачений пояснив, що в офіційному шлюбі не перебуває, проживав в житлі, яке належить жінці, з якою він проживав до затримання, за цією ж адресою просить встановити йому домашній арешт.

Вислухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, строк запобіжного заходу закінчується 13.04.2025, та інші дати судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України.

Попередніми ухвалами щодо запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_7 , судом було враховано як тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, тяжкість покарання, що загрожувала особі на час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою, так і те, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він на час затримання офіційно не працював, не має стійких соціальних зв`язків, відсутність даних про наявність перешкод для застосування обраного запобіжного заходу.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення обвинуваченого під вартою, слід оцінювати обставини в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даному етапі судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати. Зокрема, наведені стороною захисту аргументи не є достатніми, на думку суду, обставинами, які переважують інші ризики, встановлені судом при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу.

Таким чином, для запобігання встановленим під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання ОСОБА_7 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на один місяць без встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, зважаючи також на відсутність відомостей про наступну погоджену дату судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 181, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити строком на один місяць, тобто до 10.05.2025 включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: