Справа № 489/948/25
Провадження № 1-кс/489/178/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

11 лютого 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003419 від 19.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про обшук,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом вимагання та отримання командиром взводу УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 8000 доларів США для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військово-лікарської комісії, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме організації безпідставного звільнення військовозобов`язаних з військового обліку або уникнення мобілізації за станом здоров`я.

11.02.2025 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих в якості неправомірної вигоди, у сумі 5000 доларів США (із зазначенням їхніх номерів та серій); носіїв інформації (ПЕОМ, ноутбуків, мобільних телефонів (терміналів) із сім-картками, у тому числі, планшети, жорсткі диски, флеш-картки, картки-пам`яті (SD), диски для лазерних систем зчитування, програмно-апаратне обладнання та магнітних носіїв інформації, електронних-інформаційних систем або їх частин, комп`ютерного обладнання та матеріальних носіїв інформації, на яких можуть міститися листування в сервісах електронної пошти у мобільних додатках (мессенджерах) «Telegram», «Viber», «Messenger Facebook», «WhatsApp», «Signal», «Instagram» щодо фіктивного проходження лікування, виготовлення медичних документів для військовозобов`язаних осіб, організації ухилення від військової служби (мобілізації) або уникнення військової служби, отримання за вказані дії неправомірної вигоди; офіційних документів про проходження лікування ОСОБА_6 або іншими військовозобов`язаними особами; офіційних документів, які мають відомості про відношення до військової служби ОСОБА_6 або інших військовозобов`язаних осіб; чорнових записів (блокнотів, щоденників, зошитів та окремих аркушів паперу з рукописними записами, інші документи, що містять вільні зразки підписів та почерку осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення), які містять відомості щодо фіктивного проходження лікування, виготовлення медичних документів для військовозобов`язаних осіб, організації ухилення від військової служби (мобілізації) або уникнення військової служби, отримання за вказані дії неправомірної вигоди; грошей, цінностей та іншого майна, набутого в результаті вчинення розслідуваного кримінального правопорушення; інших речей та документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використанні в якості доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №408967828 від 21.01.2025; світлокопію повідомлення Першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві № 12815/16-07/24 від 19.12.2024; світлокопію супровідного листа № 12865/16-07/24 від 19.12.2024; світлокопії рапортів оперуповноваженого Першого оперативного відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві; інформацію про особу з Державної міграційної служби України стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; світлокопію заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 19.12.2024; світлокопії протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; світлокопію протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 30.12.2024; світлокопію супровідного листа № 1780/16-07/25 від 29.01.2025; світлокопію протоколу огляду та вручення грошових коштів від 02.01.2025; світлокопію супровідного листа № 2171/16-07/25 від 05.01.2025), слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, зокрема, про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 234 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Із змісту вказаної норми слідує, що при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про обшук у ньому повинно бути зазначене конкретне кримінальне провадження та його реєстраційний номер, короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання, а також достатні підстави вважати, що речі, що мають значення для розслідування даного кримінального провадження, перебувають в конкретному домоволодінні особи, клопотання про проведення обшуку в якому надійшло до слідчого судді.

Натомість, з доданого до матеріалів витягу з ЄРДР слідує, що слідчим внесені 19.12.2024 та 30.12.2024 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003419 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, за фактом вимагання працівниками правоохоронного органу в грудні 2024 року за попередньою змовою неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави; а також за фактом звернення 30.12.2024 мешканця м. Миколаєва з повідомленням про те, що працівник правоохоронного органу вимагає неправомірну вигоду в розмірі 8000 доларів США за здійснення впливу на уповноважену на виконання функцій держави посадову особу ІНФОРМАЦІЯ_2 за безперешкодне надання відстрочки від мобілізації, тобто досудове розслідування здійснюється щодо невизначених осіб, які вимагають неправомірну вигоду від невизначеної особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При цьому, з клопотання, заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 19.12.2024 та протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 30.12.2024 вбачається, що вказані особи звернулися до слідчого ДБР із заявами про вчинення вимагання неправомірної вигоди конкретними особами ОСОБА_10 та ОСОБА_5 за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою надання відстрочки від призову ОСОБА_6 .

Однак, в матеріалах клопотання відсутні дані про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, саме за фактами вчинення вимагання неправомірної вигоди саме ОСОБА_5 , про що і зазначає, серед іншого заявник ОСОБА_7 у своїй заяві до слідчого.

Натомість, у своєму клопотанні слідчий обґрунтовує необхідність обшуку домоволодіння, яким на його думку користується ОСОБА_5 тим, що саме вказана особа, на яку прямо і вказує заявник ОСОБА_7 у своїй заяві, вимагає неправомірну вигоду.

Згідно з ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, проведення обшуку за місцем проживання особи, щодо якої не внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, з урахуванням того, що на таку особу прямо вказує заявник, є недопустимим.

У свою чергу, внесення слідчим/прокурором до ЄРДР загальних відомостей про вчинення кримінального правопорушення невизначеними особами створює ризики використання ними такого кримінального провадження для проведення слідчих та процесуальних дій, а також звернення до слідчого судді з клопотаннями про обшук щодо будь-якої особи, навіть непричетної до вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, що, у такому випадку, матиме порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині порушення права на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла чи іншого володіння, а також гарантованої статтею 30 Конституції України недоторканості житла.

Натомість, саме на слідчого суддю, виходячи з положень ч. 1 ст. 3 КПК України, покладені повноваження щодо здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Також, з клопотання вбачається, що воно складене слідчим ОСОБА_3 та погоджене прокурором ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При цьому, до матеріалів клопотання не додано відповідного процесуального документа (постанови, доручення тощо) уповноваженої посадової особи про те, що слідчий, який звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ, визначений керівником органу досудового розслідування, відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, як такий, що здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим має право проводити слідчі та процесуальні дії у даному кримінальному провадженні та звертатися з клопотаннями до слідчого судді.

Також, всупереч вимогам ст. 37 КПК України, в матеріалах клопотання відсутній відповідний процесуальний документ (постанова про групу прокурорів тощо) про визначення керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування даного кримінального провадження прокурора, який здійснює повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні, який би підтверджував, що процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні є прокурор, який погодив дане клопотання.

Натомість, наявний в матеріалах клопотання витяг з ЄРДР, в якому наявні дані, зокрема про слідчих та прокурорів у даному провадженні, є неналежним документом, яким можуть підтверджуватися повноваження слідчого ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , оскільки витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі 758/6173/22 та з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15.

Крім того, з клопотання слідує, що підставою для проведення обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_1 слідчий зазначає те, що вказаним житлом користується саме ОСОБА_5 , оскільки воно належить його дружині ОСОБА_11 .

Однак, до матеріалів клопотання не додано будь-яких належних та допустимих доказів, прямо передбачених КПК України, які б підтверджували твердження слідчого про те, що, ОСОБА_5 перебуває у шлюбно-сімейних або фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_11 (якими можуть бути, зокрема, копії свідоцтв про шлюб, витяг з реєстру про реєстрацію шлюбу, протоколи допиту свідків тощо), які б підтверджували доводи слідчого про те, що ОСОБА_5 перебуває у шлюбних та/або сімейних відносинах із ОСОБА_11 .

Ба більше, слідчим не доведено, що вказане житло належить або ним користується власне сама ОСОБА_11 , оскільки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2025 слідує, що зазначене домоволодіння належить іншим особам на праві спільної часткової власності, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

При цьому, навіть якщо припустити, що ОСОБА_13 та ОСОБА_11 є однією і тією ж собою, то слідчий має додати до клопотання відповідні документи (свідоцтво, витяг тощо) про зміну прізвища вказаної особи.

Також, до клопотання не додано належних та допустимих доказів (якими можуть бути повідомлення ОСББ, ЖЕК, протоколи допиту свідків тощо) того, що ОСОБА_5 проживає, користується або може користуватися домоволодінням по АДРЕСА_1 , ураховуючи те, що згідно з відомостями, наявними в Державній міграційній службі України, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_2 .

Згідно з клопотанням, підставою для обшуку слідчий зазначає необхідність вилучення отриманих ОСОБА_5 02.01.20225 грошових коштів в сумі 5000 доларів США як неправомірної вигоди, яку він вимагав за вплив на прийняття рішення посадовою особою ТЦК та СП міста Миколаєва.

Проте, до клопотання не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 дійсно 02.01.2025 отримав від певної особи (від кого саме) грошові кошти (в якому розмірі) за вплив на прийняття рішення посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При цьому, не може бути таким єдиним достатнім доказом факту прийняття ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США додана слідчим світлокопія протоколу огляду та вручення грошових коштів від 02.01.2025, оскільки, по-перше, вказаний протокол лише підтверджує факт огляду покупця та вручення йому суми грошових коштів для використання у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, однак жодним чином не підтверджує фактичну передачу вказаних грошових коштів 02.01.2025 ОСОБА_5 .

По-друге, у зазначеному протоколі взагалі не вказано про те, що грошові кошти були вручені ОСОБА_7 для проведення оперативно-розшукових дій саме відносно ОСОБА_5 , у якого слідчий і планує відшукати вказані грошові кошти, а не відносно будь-якої іншої особи.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що наявні в матеріалах рапорти оперуповноваженого про місце проживання ОСОБА_5 , об`єкти його права власності та користування ними, транспортні засоби, які йому належить та/або якими він користується, сімейні та шлюбні відносини з певними особами, а також належні останнім на праві власності та користування об`єкти нерухомого майна та транспортні засоби, не можуть бути належними та допустимими доказами існування вказаних відомостей та обставин, зазначених у таких рапортах, оскільки рапорт є внутрішнім документом працівників органів ДБР та не є доказом відповідно до положень КПК України, а викладені у ньому дані мають підтверджуватися іншими належними, достовірними та достатніми доказами.

Також до рапортів не було додано будь-яких інших належних та допустимих доказів, передбачених положеннями КПК України, які б підтверджували викладені у них обставини.

При цьому, відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Крім того, відповідно до ст. 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; у журналі судового засідання. За таких обставин, проведені в ході досудового розслідування слідчі та розшукові заходи, направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення, мають бути зафіксовані у передбачений законом спосіб.

Також, вимоги клопотання про надання дозволу на обшук вказаного домоволодіння з метою вилучення носіїв інформації (ПЕОМ, ноутбуків, мобільних телефонів (терміналів) із сім-картками, у тому числі, планшети, жорсткі диски, флеш-картки, картки-пам`яті (SD), диски для лазерних систем зчитування, програмно-апаратне обладнання та магнітних носіїв інформації, електронних-інформаційних систем або їх частин, комп`ютерного обладнання та матеріальних носіїв інформації, на яких можуть міститися листування в сервісах електронної пошти у мобільних додатках (мессенджерах) «Telegram», «Viber», «Messenger Facebook», «WhatsApp», «Signal», «Instagram» щодо фіктивного проходження лікування, виготовлення медичних документів для військовозобов`язаних осіб, організації ухилення від військової служби (мобілізації) або уникнення військової служби, отримання за вказані дії неправомірної вигоди; чорнових записів (блокнотів, щоденників, зошитів та окремих аркушів паперу з рукописними записами, інших документів, що містять вільні зразки підписів та почерку осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення), які містять відомості щодо фіктивного проходження лікування, виготовлення медичних документів для військовозобов`язаних осіб, організації ухилення від військової служби (мобілізації) або уникнення військової служби, отримання за вказані дії неправомірної вигоди; грошей, цінностей та іншого майна, набутого в результаті вчинення розслідуваного кримінального правопорушення; інших речей та документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використанні в якості доказів, є неконкретизованими та не обґрунтованими, оскільки не містять зазначення точних відомостей про вказане майно, а також не доводять його значення саме для розслідування даного кримінального провадження, що є необхідною умовою для вирішення питання про те, що вказані предмети можуть мати значення речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Натомість, надання слідчим суддею дозволу на вилучення будь-якого майна без зазначення його конкретних індивідуальних та ідентифікаційних даних, а також доведення його доказового значення в даному кримінальному провадженні, спричинить існування ризику вилучення майна, яке не використовувалося під час вчинення кримінального правопорушення та не має значення речових доказів у кримінальному провадженні, внаслідок чого матиме місце втручання в гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право особи на мирне володіння її майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є для судів джерелом права, у судових рішеннях про надання дозволу на обшук має бути зазначено конкретні відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Недотримання вказаних вимог становить порушення гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Зокрема, у п. 52 рішення у справі «Багієва проти України» від 28.04.2016 ЄСПЛ зазначив про те, що «Суд зазначає, що при встановленні обсягу запропонованого обшуку, національний суд посилався на таке формулювання як «підроблені документи», а також «засоби та знаряддя для підроблення документів». Суд не вказав жодних деталей, навіть незважаючи на те, що міг це зробити з огляду на предмет доказування кримінального провадження, що стосувався документів, які належали колишньому чоловіку заявниці або були пов`язані з ним, а також стверджуваного підроблення документів. Слід також зауважити, що Суд раніше вже піддавав критиці розпливчастість та надмірну узагальненість формулювань в постановах про дозвіл на обшук, надаючи органу влади, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку. Подібним чином, зважаючи на узагальнені формулювання в постанові про дозвіл на обшуку цій справі, Суд не вважає, що попередній судовий дозвіл на обшук став належною гарантією проти можливого зловживання владою під час його проведення».

Таким чином, оскільки встановлені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що слідчим, всупереч вимогам ст. 234 КПК України, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі мають значення для досудового розслідування саме по даному кримінальному провадженню, оскільки відсутні дані про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, вчинені саме особами, щодо яких слідчий планує проведення обшуку, а також, що вказані речі знаходяться в конкретному володінні особи, щодо якого слідчий просить надати дозвіл на обшук, тому відсутні будь-які передбачені законом підстави для задоволення такого клопотання.

У зв`язку з викладеним, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання про обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 14.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1