Дата документу 04.03.2025 Справа № 335/9900/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/310/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/9900/20Суддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.311 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 09 вересня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, який зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою подальшого збуту, маючи на меті примноження своїх доходів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб та за невстановлених обставин придбав 4 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют, які приніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та до приміщення власної перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

26 вересня 2020 року в період часу з 10 години 03 хвилини до 11 години 27 хвилин під час проведення обшуку в приміщенні перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , працівниками поліції виявлено та вилучено 3 полімерні ЗІП-пакети з пігулками білого кольору невідомого походження, а також пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют. При цьому пігулки в трьох полімерних пакетах містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає відповідно 187,3 г, 171,6 г, 183, 1 г (в перерахунку на основу). Пігулки «Unifed» в кількості 40 конвалют, та пігулки «Cirrus» в кількості 120 конвалют містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», загальні маси (відповідно по серіям лікарського засобу), якого склали відповідно 19,2010 г, 18,7431 г, 32,3043 г, 19,7741 г ( в перерахунку на основу).

Крім того, 26 вересня 2020 року в період часу з 11 години 45 хвилин години до 12 години 14 хвилин під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено прозорий полімерний ЗІП-пакет з пігулками білого кольору, які містять в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», маса якого складає 158,0960 грам (в перерахунку на основу). Також за вищевказаною адресою виявлені та вилучені 500 полімерних ЗІП - пакетів, які використовував для фасування вказаного прекурсору.

Таким чином, загальна маса вилученого у ОСОБА_8 під час обшуків прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - «Псевдоефедрин», складає 790,1185 г (в перерахунку на основу).

Дії ОСОБА_8 прокурором були кваліфіковані за ч.2 ст.311 КК, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів, вчинене у великих розмірах, з метою збуту.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що незважаючи на те, що ОСОБА_8 висунуто обвинувачення саме у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою збуту, судом надано оцінку дослідженим доказам саме у контексті фактичного збуту прекурсорів. При цьому судом зроблено посилання на те, що пред`явлене обвинувачення не містить інформації щодо факту збуту прекурсорів обвинуваченим жодній особі, оперативні закупки прекурсорів не проводились, а свідки не бачили як обвинувачений здійснює передачу прекурсорів. Однак судом не надано оцінку доказам саме у контексті зберігання прекурсорів з метою збуту та обставинам, які свідчать про дану мету. Крім того, судом взагалі не взято до уваги, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР стала інформація про вчинення ОСОБА_8 збуту поштовим зв`язком, що підтвердили під час допиту свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Також судом взагалі не взято до уваги кількість вилученого у обвинуваченого прекурсору. Зокрема у обвинуваченого вилучено 790,1185 г даного прекурсору, що у 131 раз перевищує границю для встановлення особливо великого розміру. Крім того, не враховано, що обвинувачений не хворіє на хронічні захворювання та не потребує тривалого лікування, яке передбачає вживання прекурсоровмісних медичних препаратів у настільки великій кількості, не отримував рецепти на їх придбання та вживання. Також обвинувачений не пов`язаний із зайняттям медичною практикою або науково-дослідною роботою. Окрім цього, судом не прийнято до уваги, що лише частина вилучених пігулок зберігались у заводських блістерах, більшість же з них зберігались насипом у прозорих зіп-пакетах. При цьому під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого вилучено 500 аналогічних зіп-пакетів меншого розміру. Не надано судом жодного значення і тій обставині, що під час проведення обшуку на питання, що за таблетки виявлено за диваном, обвинувачений, незважаючи на те, що таблетки зберігались насипом у прозорому пакеті, вказав їх назву, що свідчить про його обізнаність про те, що це за пігулки. Також не враховано, що місця виявлення таблеток (у підвісній стелі та за диваном) свідчать про усвідомленість обмеження їх обігу, чи обігу їх компонентів. Вищевказані обставини, які свідчать про умисел обвинуваченого на збут прекурсорів, суд залишив поза увагою, поклавши в основу вироку суперечливі та непослідовні покази обвинуваченого. При цьому версія подій, про яку зазначав обвинувачений, є сумнівною. Але навіть з урахуванням версії обвинуваченого щодо обставин зберігання ним прекурсорів, при наданні оцінки його показам судом не враховано, що зберігання прекурсорів для іншої особи, з метою їх повернення (передачі) даній особі, прямо вказує на намір їх подальшої реалізації. Крім того, судовий розгляд здійснено неповно. Так, покази одного з важливих у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_11 , який володіє інформацією, з`ясування якої може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, досліджені в порядку, визначеному ст.615 КПК. При цьому звукозапис дослідженого допиту даного свідка є вибірковим і повністю не відображає свідчення даної особи, оскільки звук записаний частково та не до кінця процесуальної дії.

Крім того, прокурор, з посиланням на ч.3 ст.404 КПК, просив під час апеляційного розгляду повторно дослідити докази, зазначені ним в апеляційній скарзі.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений та його захисник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення через необґрунтованість та безпідставність наведених в ній доводів, а вирок суду залишити без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК як обвинувальний, так і виправдувальний вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як зазначено у ст.374 КПК, у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, із яких суд відкидає докази обвинувачення.

Згідно зі ст.94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуваний у даній справі виправдувальний вирок зазначеним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до зміненого обвинувального акта ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення у незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів, вчинених у великих розмірах, з метою збуту, тобто у вчиненні передбаченого ч.2 ст.311 КК кримінального правопорушення.

На підтвердження висунутого обвинувачення прокурором було надано ряд доказів.

Проте з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд, в порушення вимог ст.374 КПК, лише перелічив у вироку надані стороною обвинувачення докази, але при цьому не надав належного аналізу та оцінки зібраним доказам і не навів переконливих мотивів на спростування цих доказів, а також підстав, з яких відкинув докази обвинувачення.

Виправдовуючи ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, суд першої інстанції виходив лише з того, що таке обвинувачення не містить жодної інформації щодо факту збуту прекурсорів обвинуваченим жодній особі, адже оперативні закупки не проводились, а свідки також не зазначали про те, що бачили як ОСОБА_8 передає будь-якій особі прекурсори.

На цій підставі суд вважав, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_8 відповідно до зміненого обвинувального акту не інкримінувався незаконний збут прекурсорів, а було висунуто обвинувачення у незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів з метою збуту.

Відтак, з огляду на зміст пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, посилання суду першої інстанції як на підставу виправдання обвинуваченого на відсутність у пред`явленому обвинуваченні інформації про факт збуту ним прекурсорів є неправильним.

Також в мотивувальній частині вироку суд зазначив, що із сукупності наданих стороною обвинувачення доказів в діях ОСОБА_8 не вбачається наявність прямого умислу на збут прекурсорів.

Проте, вирішуючи питання щодо обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, суд першої інстанції мав би врахувати, що згідно з системним аналізом норм права, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб пакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Так, судом не надано жодної оцінки тій обставині, що загальна маса прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю «Псевдоефедрин», виявленого та вилученого під час проведення 26.09.2020 року обшуків в приміщенні перукарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а також за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , склала 790,1185 г (в перерахунку на основу), в той час як вже особливо великим розміром «Псевдоефедрину» вважається розмір лише 6 г.

На переконання колегії суддів, така кількість вилученого прекурсору свідчить про те, що вона очевидно перевищує розумну кількість вказаного прекурсору і є надмірним розміром для використання однією особою. Обвинуваченим під час судового розгляду не було надано будь-яких доказів наявності у нього певних захворювань, які би вимагали необхідності вживання прекурсоровмісних препаратів за медичними показниками та ще і у такій кількості. Більш того, судом не враховано, що лише частина вилучених пігулок зберігалась у заводських блістерах, більшість же з них зберігались насипом у прозорих ЗІП-пакетах.

Без жодної оцінки суду залишилась і та обставина, що за місцем проживання обвинуваченого було виявлено і вилучено 500 (!!!) полімерних ЗІП-пакетів невеликого розміру. Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений не надав жодного розумного пояснення необхідності використання ним такої значної кількості ЗІП-пакетів і де саме. На думку судової колегії, така кількість вилучених за місцем проживання обвинуваченого ЗІП-пакетів з великою вірогідністю може свідчити про їх використання для фасування виявленого прекурсору та зручності його пакування.

Крім того, не було досліджено судом і обставини виявлення та вилучення пігулок, що містять у своєму складі прекурсор. Зокрема, із відеозапису, долученого до протоколу обшуку, проведеного в перукарні, встановлено, що полімерні ЗІП-пакети з пігулками, а також пігулки у конвалютах було виявлено і вилучено за підвісною стелею. За місцем проживання обвинуваченого ЗІП-пакет з пігулками було виявлено та вилучено в дивані за задньою його стінкою. Тобто пігулки, що містять у своєму складі прекурсор, було віднайдено в місцях, доступ до яких утруднений. Зазначене може свідчити про вжиття обвинуваченим заходів конспірації з метою приховування протиправних дій. Крім того, обвинувачений під час проведення обшуку за місцем його проживання і виявлення в дивані ЗІП-пакету з пігулками впевнено назвав їх назву - «Cirrus».

Отже наведені обставини з великою вірогідністю можуть свідчити про те, що обвинувачений був обізнаний про те, що саме зберігалось за місцем його проживання, а так само і про обмеження обігу цих пігулок, чи обігу їх компонентів, а відтак і про незаконність їх зберігання. Вказаному суд також не надав жодної оцінки.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 зазначав, що його знайомий поїхав до Криму та при цьому попросив залишити пакет з ліками у нього, на що він ( ОСОБА_8 ) надав свою згоду та зберігав вказані таблетки за місцем проживання. При наданні оцінки таким показам обвинуваченого суду належало було б врахувати, що обвинувачений на підтвердження таких своїх показів не зазначив де, коли та за яких саме обставин він нібито отримав ці пігулки від свого знайомого, в якій конкретно кількості та в якому саме виді. Під час складання протоколів обшуку ОСОБА_8 не заявляв про те, що вилучені в перукарні та за місцем його проживання пігулки належать іншій особі та без будь-яких зауважень підписав відповідні протоколи обшуку. Більш того, зберігання пігулок у різних місцях (у перукарні, за місцем проживання, їх приховування у важкодоступних місцях, розфасовка у різні зіп-пакети) з великою вірогідністю може свідчити про неспроможність версії обвинуваченого. Наведеного судом також не було враховано.

Зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції оцінки у вироку не надав, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Адже такий висновок було зроблено судом без належної оцінки наданих доказів і з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Наведене свідчить про допущення судом першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість рішення районного суду, у зв`язку з чим вирок суду не відповідає вимогам ст.ст.370, 373, 374 КПК та підлягає скасуванню.

Разом з тим, з огляду на те, що допущені судом порушення вимог закону щодо обґрунтованості, вмотивованості та законності судового рішення, не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, вирок суду підлягає скасуванню з одночасним призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції належить врахувати наведене у цій ухвалі, дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4