Провадження № 1-кс/554/2291/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000258 від 08.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернулася до суду з вищезазначеним клопотанням, у якому прохає накласти арешт на належне ОСОБА_4 майно, яке було в неї вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Redmi M2103K19G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Необхідність у застосуванні щодо названого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження обґрунтована тим, що Полтавською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000258 від 08.11.2024 року за фактом вчинення невстановленими мешканцями Полтавської області в особливий період перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань - територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Полтавської області, шляхом поширення інформації в мережі Інтернет, тобто, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Встановлено, що поширення інформації про місце перебування спільних груп та екіпажів співробітників Полтавського обласного ТЦК та ГУНП в Полтавській області здійснюється окремими мешканцями Полтавської області через соціально- орієнтовані мережі та месенджери: «Facebook», «Instagram», «Tik-Tok» та інших, в якості адміністраторів (власників) та учасників груп.

Зокрема, до даної діяльності причетна громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , яка безпосередньо із власного акаунту під назвою « ОСОБА_5 » поширювала через загальнодоступний «Telegram» канал з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » текстові повідомлення про місця знаходження спільних груп та екіпажів співробітників Миргородського РТЦК та ГУНП в Полтавській області, з метою інформування громадян, які підлягають військовому обліку та призову, для можливості їх ухилення від мобілізації.

ОСОБА_4 не перебуває у статусі адвоката та народного депутата, та разом з ним не проживають особи із даними статусами.

31.01.2025 у період часу з 07 год. 40 хв. по 10 год. 00 хв. на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.01.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого в ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон Redmi M2103K19G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та органу досудового розслідування необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаного мобільного телефону, адже він може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на названий мобільний телефон.

Зберігання вищевказаного мобільного телефону у його власника може спричинити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного предмету, що зашкодить встановленню судом об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а також не дозволить досягнути завдання Кримінального кодексу України, передбаченого ч.1 ст.1 КК України, зокрема правове забезпечення охорони громадської безпеки та конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, з метою збереження речових доказів, слідів кримінального правопорушення, забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, прокурор просить арештувати належний ОСОБА_4 мобільний телефон.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просила проводити без її участі. Клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власниця майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не подала. Неприбуття останньої в судове засідання згідно з положеннями ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене 31.01.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою слідчого від 31.01.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що належний ОСОБА_4 мобільний телефон Redmi M2103K19G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним мобільним телефоном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон мобільний телефон Redmi M2103K19G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картами з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1