Справа № 362/8390/24
Провадження № 1-кс/362/878/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № № 0000813 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в:

11.12.2024 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № № 0000813 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що 10.12.2024 до ЧЧ відділу поліції №l Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення на лінію 102 від працівника поліції про те, що під час доставки особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до РТЦК, останній запропонував неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, які в подальшому поклав до службового автомобілю (ІТС ПІНІТУ №15013 від 10.12.2024).

10.12.2024 в період часу з 19 год. 22 хв. по 19 год. 31 хв. слідчим слідчого відділу відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , проведено огляд місця події на узбіччі дороги навпроти магазину «АТБ» по проспекту Київський Шлях, що у м. Васильків Обухівського району Київської області.

В ході проведення огляд місця події, було виявлено та вилучено:

1.Грошову купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером МВ 62583651 G, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP 1466478.

11.12.2024 р. вилучені під час огляду речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

ч. 1 ст. 369 КК України - тобто надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища.

Підстави і мета відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Збереження речових доказів, а саме: грошової купюри номіналом 100 доларів США з серійним номером МВ 62583651 G, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP 1466478. Зазначені речі поміщено до камери схову ВП №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Перелік і види майна, що належить арештувати:

Грошова купюра номіналом 100 доларів США з серійним номером МВ 62583651 G, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP 1466478.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 64-2 КПК України, яка внесена в КПК України законом України № 1019-VIII від 18.02.2016 р., встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, та мають права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, судом про розгляд клопотання повідомлявся належно.

Заслухавши слічого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ВП № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.12.2024 р. вбачається, що в період часу з 19 год. 22 хв. по 19 год. 31 хв. слідчим слідчого відділу відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , проведено огляд місця події на узбіччі дороги навпроти магазину «АТБ» по проспекту Київський Шлях, що у м. Васильків Обухівського району Київської області. Під час огляду було виявлено грошові кошти, а саме грошову купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером МВ 62583651 G, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP 1466478.

Постановою від 11.12.2024 р. слідчим слідчого відділу відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 грошову купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером МВ 62583651 G було визнано речовим доказом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення ряду слідчих дій, експертиз, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на: грошову купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером МВ 62583651 G, які було вилучено та поміщено до спеціального пакету №PSP 1466478 - шляхом заборони відчуження, користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1