ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/81/25 Справа № 712/1016/25 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 25 березня 2025 року, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Досудовим розслідуванням не встановлено даних, які б обґрунтовували можливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яким запобіжним заходом. Тому існує достатньо реальних підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини справи слідчий суддя вважав за можливе не визначати підозрюваному розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що стороною обвинувачення під час судового засідання належним чином не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання.

Слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтована неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а лише формально перераховані ризики.

Сторона захисту вказує, що питання застосування або не застосування альтернативного запобіжного заходу є правом суду а не обов`язком, тому клопотання слідчого повинно мати у своєму змісті відповідне обґрунтування неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у разі внесення ним застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 25.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 25.01.2025, близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, а саме: на зупинці громадського транспорту «Площа Перемоги», за адресою: м. Черкаси, вул. 30-річчя Перемоги, 41/2, у присутності інших осіб, маючи прямий умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку, та створенні реальної загрози для життя й здоров`я громадян, почав безпричинно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_10 , яка в цей час знаходилась на вказаній зупинці громадського транспорту.

В подальшому, ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження та заклики оточуючих припинити хуліганські дії, продовжуючи свою протиправну поведінку, почав виражатися нецензурною лайкою на адресу потерпілого ОСОБА_11 , після чого дістав із внутрішньої кишені куртки предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме револьвер Ekol Viper 2.5 (серійний номер E2UP-1060189), сірого кольору з чорним руків`ям, та здійснив три постріли, влучивши один раз в ліву верхню частину спини останнього, та два постріли у потерпілу ОСОБА_10 , влучивши один раз в область її шиї.

Після вказаних протиправних дій, ОСОБА_7 наблизився до потерпілої ОСОБА_10 та наніс їй два удари руків`ям вищевказаного револьверу в ліву частину голови та один удар руків`ям револьверу в ліву частину голови потерпілого ОСОБА_11 , повалив його на проїжджу частину, сів зверху та намагався нанести тілесні ушкодження руками.

Далі, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, (хуліганство), тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно з вимогами ст. 208 КПК України, 25.01.2025 його було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, 26.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується : Протоколом огляду місця події від 25.01.2025; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2025; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2025; Протоколом огляду від 26.01.2025; Протоколом затримання особи від 25.01.2025; Протоколом огляду місця події від 25.01.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.01.2025; Протоколом огляду відеозапису від 27.01.2025; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 27.01.2025; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 27.01.2025.

В межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , а саме раніше не судимого, одруженого, офіційно не працевлаштованого, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що залишаючись на свободі ОСОБА_7 матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Також, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, крім даних про суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_7 , та даних про особу підозрюваного, взяв до уваги і інші обставини кримінального провадження, а саме підвищену суспільну небезпечність, що в сукупності є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від органів досудового розслідування або суду.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшуються з урахуванням введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду провадження, дійшов висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи захисника про відсутність обставин, які вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_7 , та встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною захисту не наведено.

Щодо посилання захисника про те, що підозрюваний є раніше не судимою особою, одружений, має позитивну характеристику, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки та були враховані під час обрання останньому запобіжного заходу.

Відомостей щодо протипоказань для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора захисником не було надано, як під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого судом дотримані в повному обсязі.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що виразилося у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень щодо кількох осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги захисника, апеляційним переглядом не встановлено.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: