Провадження № 11-сс/811/27/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року та постанови Галицького районного суду м.Львова від 07 березня 2013 року у справі №1304/10570/12.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені заявником обставини не носять характеру нововиявлених.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Покликається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. ст. 370, 372, 459, 460, 462, 464 КПК України. Стверджує, що слідчий суддя, в порушенням вимог закону, неповно розглянув його заяву та відмовив у задоволенні такої.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року, мотивуючи тим, що він не був присутнім при розгляді його заяви, а копію оскаржуваного рішення отримав лише 04 січня 2025 року; скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд його заяви у суді першої інстанції.

Будучи повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак в апеляційній скарзі просив розгляд такої проводити у його відсутності, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.459 КПК України передбачено, що за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, які набрали законної сили.

Ухвала слідчого судді, на відміну від судового рішення, постановляється на стадії досудового розслідування кримінального провадження, та не віднесена до рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно ст.460 КПК України, право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення будь-якої інстанції мають учасники судового провадження, яким відповідно до вимог п.24 ч.1 ст.3 КПК України, є кримінальне провадження у суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими обставинами.

Так, як вбачається із матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року у справі №1304/10570/12, якою заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2013 року залишено без задоволення та постанови від 07 березня 2013 року, якою провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Львівської області при розгляді заяви про вчинений злочин та зобов`язання до прийняття рішення відповідно до вимог ст.97 КПК України, закрито. При цьому, ОСОБА_6 зазначає, що обставинами, що могли вплинути на судові рішення, але не були відомі йому і суду під час судового розгляду 01 березня 2018 року, є: ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі №461/2373/21 текст якої заявнику став відомим 17 вересня 2024 року з Єдиного реєстру судових рішень, в якій зазначено, що перегляд за нововиявленими обставинами стосується судових рішень, постановлених за результатами розгляду кримінального провадження, тобто остаточних рішень, які за наявності певних обставин можуть бути змінені, що суперечить ухвалі Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі №461/2373/21, в якій зазначено, що Конституційний Суд України констатував, що оспорюваний припис статті 459 Кодексу не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили. Унаслідок цього оспорюваний припис статті 459 Кодексу не містить ознак дискримінації учасників кримінальних проваджень, оскільки він безпосередньо не встановлює різного внормування процесуальних відносин із перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили, зокрема ухвали слідчого судді. Тому за оспорюваним приписом статті 459 Кодексу учасники кримінальних проваджень мають однакові процесуальні права на перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили, зокрема ухвали слідчого судді на стадії досудового розслідування та ухвали суду під час судового розгляду чи реалізації інших стадій кримінального провадження. Відтак, заявник вважає, що дані обставини породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення у справі №1304/10570/12 тому, що ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року порушено норми КПК України та права гарантовані ст.40,55 Конституції України та ст.56 КПК України.

Разом з тим, приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 слідчий суддя встановив та в ухвалі зазначив, що обставини, на які послався заявник ОСОБА_6 не є нововиявленими в розумінні частини 2 статті 459 КПК України, так як, законність та обґрунтованість постанови Галицького районного суду м.Львова від 07 березня 2013 року стверджується ухвалою Львівського апеляційного суду м. Львова від 17 квітня 2015 року, а ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року стверджується ухвалою Львівського апеляційного суду м. Львова від 14 травня 2018 року.

Відтак, на думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року та постанови Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2013 року у справі №1304/10570/12, врахував законність та обґрунтованість даних рішень, прийшов до вірного переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 , оскільки обставини, на які посилався скаржник не можуть вважатися нововиявленими. Посилання суду на системний аналіз положень статей 459-467 глави 34 КПК України, в аспекті тих рішень, які вправі прийняти суд за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не впливає на розгляд даної справи про перегляд постанови та ухвали суду за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.1 ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Поряд з цим, як вірно зазначено в ухвалі слідчим суддею, не можуть бути нововиявленими нові обставини, тобто такі, що виникли після постановлення рішення, а також обставини на які посилалась особа, яка є учасником справи у своїх поясненнях, запереченнях або, які могли бути встановлені при з`ясуванні судом обставин у справі.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, згідно вимог КПК України, обґрунтовано дійшов висновку, про те, що зазначені заявником обставини не носять характеру нововиявлених, оскільки такі самі по собі не доводять неправильності ухвали та постанови, які належить переглянути, не впливають на їх зміст та не є нововиявленою обставиною в розумінні ч.2 ст. 459 КПК України.

Таким чином, враховуючи наведене, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, є безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити заявнику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року та постанови Галицького районного суду м.Львова від 07 березня 2013 року у справі №1304/10570/12 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4