Справа № 192/2821/24
Провадження № 1-в/192/550/24
Ухвала

Іменем України

13 листопада 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

06.09.2022 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

22.11.2022 вироком Авдіївського міського суду Донецької області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

03.04.2023 вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4

Був засуджений 06.09.2022 Костянтинівським міськрайсудом Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.10.2022.

22.11.2022 засуджений Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Костянтинівського міськрайсуду Донецької області від 06.09.2022 більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначено 6 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 23.12.2022.

03.04.2023 засуджений Селидівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш тяжкого покарання, призначеного даним вироком, більш тяжким, призначеним вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22.11.2022, остаточне покарання призначено 6 років позбавлення волі. Строк покарання ухвалено рахувати з 03.04.2023. Зараховано відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України в строк призначеного покарання за вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22.11.2022 року з 27.07.2022 по 02.04.2023 включно. Вирок набрав законної сили 04.05.2023.

Початок строку: 03.04.2023, кінець строку: 27.07.2028.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 03.04.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Прокурор посилається на те, що згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 03.04.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України, згідно з яким ним у січні 2021 року вчинено крадіжку на суму 742 грн, що становить у 2021 році менше ніж 2 НМДГ, тобто дані діяння декриміналізовано.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 06 вересня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Згідно з вироком ОСОБА_4 на початку червня 2022 року вчинив крадіжку майна на суму 10300 грн.

22 листопада 2022 року ОСОБА_4 засуджений Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України шести років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді шести років позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі закритого типу. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання по сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2022 року у вигляді п`яти років позбавлення волі, більш суворим покаранням за даним вироком, і остаточно визначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі закритого типу. Згідно з вироком ОСОБА_4 у ніч з 30 червня 2022 року на 01 липня 2022 року вчинив крадіжку майна на загальну суму 8330 грн та на початку липня 2022 року близько 09 год 00 хв - крадіжку майна на загальну суму 283,77 грн.

03 квітня 2023 року ОСОБА_4 засудженийСелидівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш тяжкого покарання, призначеного даним вироком, більш тяжким, призначеним вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22.11.2022, остаточне покарання визначено у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України у строк призначеного покарання частково відбуте покарання за вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 10.01.2021 з 27 липня 2022 року по 02 квітня 2023 року включно.Згідно з вироком ОСОБА_4 10 січня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 742, грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривні, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2102 грн (1051 грн х 2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2481 гривня, отже сума податкової пільги складає 1240,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу - 2481 грн (1240,50 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна на початку червня 2022 року на суму 10300 грн та у ніч з 30 червня 2022 року на 01 липня 2022 року на суму 8330 грн була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 на початку липня 2022 року близько 09 год 00 хв на суму 283,77 грн та 10 січня 2021 року на суму 742 грн, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22.11.2022 та вироком Селидівського міського суду Донецької області 03.04.2023 засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме за крадіжку майна на початку липня 2022 року близько 09 год 00 хв на суму 283,77 грн та 10 січня 2021 року на суму 742 грн, тобто суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цими вироками за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 22 листопада 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК Україниза епізодом крадіжки майна на початку липня 2022 року близько 09 год 00 хв на суму 283,77 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області 03 квітня 2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1