У Х В А Л А

16.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїха, Володарського району, Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, про приведення вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у с т а н о в и в:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднано невідбуту ним частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 01.11.2018 року та визначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років 6 місяців.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), а фактично про звільнення його на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного судом покарання, посилаючись на те, що він засуджений за діяння, караність яких вказаним законом усунена.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне задовольнити частково клопотання засудженого ОСОБА_5 ..

Представник колонії ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

01.11.2018 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_5 засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 та ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 вчинив протягом 2022 року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240,5 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у 2022 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність становить 2481 грн. (1240 х 2 = 2481).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Як слідує, з вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року, ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 та ч. 2 ст. 190 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі за епізодами, а саме:

- від 10.08.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 570 грн. 88 коп.;

- від 11.08.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1466 грн. 67 коп.;

- від 13.08.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 735 грн. 20 коп.;

- від 18.08.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 380 грн. 07 коп.;

- від 27.08.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1299 грн. 60 коп.;

- від 06.09.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1120 грн. 00 коп.

Вартість викраденого майна за вищевказаними епізодами менша визначеної відповідно до вищевказаних положень законодавства для відповідного періоду, суми в 2481 грн., з якої настає кримінальна відповідальність.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягає звільненню від покарання за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами обвинувачення від 10.08.2022, 11.08.2022, 13.08.2022, 18.08.2022, 27.08.2022, 06.09.2022 призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Разом з цим, ОСОБА_5 слід вважати засудженим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року за ч. 1 ст.309, 71, 72 КК України.

Керуючись ст. 74 ч. 2 КК України, ст.ст. 377, 534, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_5 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від покарання за ч. 4 ст.185 та ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами обвинувачення від 10.08.2022, 11.08.2022, 13.08.2022, 18.08.2022, 27.08.2022, 06.09.2022, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року та визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6