Номер провадження: 11-сс/813/381/25
Справа № 947/2668/25 1-кс/947/1136/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника юридичної особи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

установив

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в інтересахМіністерства юстиції України на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України. Вказана заява взагалі не містить фактів, які б вказували на вчинення будь-якою посадовою особою органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури або суду протиправних дій, тобто в ній не вказано короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а є лише формальне посилання на рішення Європейського суду з прав людини без розкриття змісту наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально-караних діянь. Водночас виплата коштів в сумі 66 126,90 грн. з Державного бюджету України на відшкодування матеріальної і моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини, не є тим спричиненням збитків державі в розумінні закону про кримінальну відповідальність.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України та зобов`язати уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві внести відомості за заявою Міністерства юстиції України від 16.12.2024 № 173173/9.1.4/15-24 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що відповідно до частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На адресу міністерства ухвала суду від 21.01.2025 надійшла 27.01.2025 та зареєстрована за вхідним № 12549-22-25.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що заявник не отримав відомостей, що дані за заявою внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, а відтак бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2024 є незаконною, такою, що суперечить вимогам частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, частині другої статті 60 КПК України.

Звертає увагу на те, що Європейський Суд виносить рішення проти держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб, та встановлює порушення Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, Міністерство юстиції України немає можливості встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитків Державному бюджету України та більш конкретні обставини вчинення вказаних дій.

Міністерством юстиції України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

Окрім того, на думку Мін`юсту для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення.

Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей

вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судове засідання апеляційного суду представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 не з`явилась, звернулась із клопотанням про розгляд справи без її участі, у якому доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі і просила її задовольнити.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 за відсутності учасників апеляційного розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Пунктом 8 ч.2 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується забезпечення права на оскарження судових рішень.

Згідно до положень ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З матеріалів справи убачається, що представник Міністерства юстиції України участі у судовому засіданні під час розгляду скарги слідчим суддею не приймав.

Копія оскарженої ухвали слідчого судді була надіслана на адресу ОСОБА_6 23.01.2025 року відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.43), в свою чергу апеляційна скарга подана та зареєстрована канцелярією Одеського апеляційного суду 28.01.2025 року.

За таких обставин, з метою забезпечення права Міністерства юстиції України на оскарження судових рішень, яке передбачене ст.36 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне поновити представнику Міністерства юстиції України - ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 щодо незаконності ухвали слідчого судді, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що зі скарги Міністерства юстиції України, в особі представника ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого не вбачається обставин, які могли б свідчити про вчинення відповідних кримінальних правопорушень, в розумінні ч.1 ст.11 КК України, за тими складами кримінальних правопорушень, про які зазначалось у заяві Міністерства юстиції України, повно і об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги представника Міністерства юстиції України відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що у заяві Міністерства юстиції України №173173/9.1.4/15-24 від 16.12.2024 року до Держаного бюро розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365, 367 КК України, оскільки, нібито, завдана сума збитків є недостатньою для об`єктивної сторони цих складів злочинів, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За наведених обставин, за результатами перевірки оскарженої ухвали слідчого судді, апеляційним судом встановлено, що доводи представника міністерства Юстиції України ОСОБА_6 про існування факту незаконної бездіяльності слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві є необґрунтованими та безпідставними.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 303, 304, 309, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Клопотання представника юридичної особи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 задовольнити.

Поновити представнику юридичної особи Міністерства юстиції України ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 року.

Апеляційну скаргу представника юридичної особи Міністерства юстиції України - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3