Суддя ОСОБА_1
Справа № 636/3278/19
Провадження № 1-кп/644/270/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Харків

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 16.03.2019 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої: АДРЕСА_1

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, учня 9 класу Чугуївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 ім. І.Ю. Репіна, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, учня 11 класу Кочетковської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_3

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, студента 4 курсу Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_4

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в :

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у зв`язку з тим, що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, які були наявні при обранні міри запобіжного заходу - тримання під вартою продовжують існувати.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора; мотивувала тим, що відсутні ризики, на які прокурор посилається в клопотанні. Просила застосувати більш м`яким запобіжним заходом не пов`язаним з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_6 висловила спільну позицію із захисником.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вважаючи достатнім обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під ватрою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_13 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вважаючи, що відсутні зазначені прокурором ризики, та доцільно обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під ватрою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_11 при вирішенні клопотання прокурора покладалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з огляду на наступне.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.10.2024 та 17.10.2024 відповідно у відношенні обвинувачених строк тримання під вартою продовжений. Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового слідства або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого чи свідків; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

При цьому, суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, інкримінованих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення (злочину), свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

На момент затримання обвинувачені постійного джерела доходу не мали, що у свою чергу, з урахуванням тяжкості можливого покарання, дає суду достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі мають можливість переховуватись від суду у зв`язку із відсутністю тісних соціальних зв`язків, чим будуть перешкоджати розгляду кримінального провадження, тому суд вважає, що є наявними підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На момент розгляду клопотання прокурора триває допит обвинувачених; потерпіла, свідки не допитані, докази не досліджено.

Викладені захисниками обвинувачених доводи в частині наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є безпідставними, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були враховані при його обранні на теперішній час відпали, що в свою чергу доведено не було. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 180, 183, 331, 369 КПК України, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 08 лютого 2025 року .

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію ухвали направити до Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3