Справа № 455/477/25
Провадження № 1-кс/455/98/2025
У Х В А Л А

10 березня 2025 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши подане у кримінальному провадженні №0000125 від 09.03.2025 слідчим СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Велика Сушиця Старосамбірського району Львівської області, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, раніше не судимий) (далі за текстом також - Підозрюваний),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ЗМІСТ КЛОПОТАННЯ СТОРОНИ ОБВИНУВАЧЕННЯ

Сторона обвинувачення звернулась до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого, вказує, що 08.03.2025 року о 21:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, придбавши на заправній станції легкозаймисту речовину, та реалізовуючи свій злочинний умисел, вилив вміст легкозаймистої речовини до адміністративної будівлі, а саме - входу до Хирівської міської ради, та входу і коридору який веде до службового кабінету дільничних ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, чим, шляхом підпалу, спричинив пожежу. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , виникла пожежа, якою було пошкоджено вхід до Хирівської міської ради та вхід і коридор, який веде до службового кабінету дільничних ВП№1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

09.03.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Вказуючи на обґрунтованість повідомленої підозри, а також на наявність ризиків здійснення підозрюваним дій, запобігання спробам яких є метою застосування запобіжних заходів у кримінальному проваджені, сторона обвинувачення звернулась до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРОНИ ЗАХИСТУ

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, щиро каявся у вчиненому, виявляє бажання відшкодувати завдані збитки та сприяти досудовому розслідуванню. Просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи це тим, що підозрюваний щиро кається у вчиненому, не має наміру ухилятись від органів досудового розслідування та суду, є інвалідом ІІІ групи (однак представити відповідні документи на підтвердження таких обставин сторона захисту можливості не має, з огляду на викладення документів підозрюваного у Республіці Польща), проживає разом з матір`ю похилого віку.

ПОЛОЖЕННЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ЗАКОНОДАСТВА

Тримання під вартою це один із передбачених статтею 176 КПК України запобіжних заходів, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина 1 статті 183, з урахуванням частини 1 статті 176 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки та інші обставини (частина 1 статті 178 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

МОТИВИ СУДУ ПРИ ВИРІШЕННІ КЛОПОТАННЯ

Обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення

Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення, при цьому, факти, які викликають підозру не повинні бути того ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень (пункти 126-127 Рішення ЄСПЛ від 10.12.2019 року у справі «Кавала проти Туреччини»).

Виступаючи в ролі такого об`єктивного спостерігача, суд, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, повинен переконатися в існуванні обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення особою, а матеріали надані стороною обвинувачення в обґрунтування відповідного клопотання чітко визначають діяння, яке підозрюваний, нібито, вчинив, і доказово пояснюють зв`язок між підозрюваним та цим діянням.

Результати вивчення та аналізу матеріалів клопотання, а також доводів прокурора на його обґрунтування, дозволяють стверджувати про належний, для поточного етапу досудового розслідування, рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що кримінальне правопорушення дійсно мало місце і це правопорушення вчинено підозрюваним.

Обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, копії яких стороною обвинувачення долучено до клопотання про застосування запобіжного заходу.

Мета застосування запобіжного заходу, ризики перешкоди кримінальному провадженню

Метою застосування запобіжного заходу прокурор вказує забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність міцних соціальних зв`язків, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а саме чинити тиск на них, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме ухилятись від явки до органу досудового розслідування, оскільки може бути відсутній по місцю проживання, так як не має міцних соціальних зв`язків, розведений з дружиною яка перебуває за кордоном, проживає тільки з матір`ю похилого віку, вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний проживає разом із матір`ю, похилого віку, офіційно не працевлаштований, отримує неофіційний дохід за діяльність, пов`язану з обробкою дерева, за місцем проживання характеризується позитивно.

Додатково суд враховує, що підозрюваний, будучи особою 53-річного віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що, враховується судом як обставини, які суттєво знижують ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, однак повністю його не виключає з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

В той же час, беручи до уваги наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, є обґрунтовані підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання, оскільки достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки, буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених статтею 177 КПК України.

ВИСНОВКИ СУДУ

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що клопотання про застосування запобіжного заходу подано стороною обвинувачення на передбачених кримінальним процесуальним законом підставах та для досягнення легітимної мети, яка, однак, може бути досягнута шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що у даному випадку буде розумним та співрозмірним обмеженням права підозрюваного з огляду на завдання кримінального провадження та суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Керуючись статтями 2, 177, 178, 181, 194, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого або прокурора у кримінальному проваджені та покласти на нього як на особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) утриматись від будь-якого спілкування з особами, яких в рамках даного кримінального провадження допитано в процесуальному статусі свідків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під домашнім арештом визначити до 10.05.2025 року включно. По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1