Єдиний унікальний номер 349/924/19
Номер провадження 1-кп/341/12/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 28 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштина, Івано-Франківської обл., зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого машиністом енергоблоку котлотурбінного цеху ВП «Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго», з вищою освітою, одруженого, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

за участю сторін та учасників судового провадження:

обвинуваченого, цивільного відповідача - ОСОБА_3 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого, цивільного позивача - ОСОБА_6 ,

цивільного позивача - ОСОБА_7 ,

їх представника - адвоката ОСОБА_8 , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, при наступних обставинах.

27 серпня 2017 року о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Н09 Мукачево - Львів у напрямку м. Івано-Франківська між населеними пунктами с. Підкамінь та с. Черче Рогатинського р-ну Івано-Франківської обл. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, зустрічні потоки транспорту розділені між собою горизонтальною лінією дорожньої розмітки - вузька суцільна лінія, перетинати яку заборонено. По напрямку руху автомобіля дорога змінює напрямок спочатку у ліву, а потім у праву сторону, через що оглядовість дороги обмежена.

В той час, зустрічною смугою, назустріч ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався ОСОБА_6 . Рухаючись за таких обставин, водій ОСОБА_3 проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля і на повороті дороги праворуч, перетнув осьову лінію дорожньої розмітки 1.1., виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення із автомобілем марки Volkswagen Passat під керуванням водія ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3 - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини у населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 34.1.1 - горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено.

У результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої, водій автомобіля марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 - потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків та гематомою у вказаній ділянці, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив. Заперечуючи вину покликався на те, що 27 серпня 2017 року повертався автомобілем з міста Львова до м. Бурштина. Під час руху на відрізку дороги між селами Підкамінь та Черче, на той час Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл., ближче до осьової лінії, на зустріч його автомобіля виїхав на його смугу руху автомобіль Volkswagen Passat, білого кольору та зачіпив автомобіль в місці лівої фари. Мало місце ДТП. Дорога в даному місці, по ходу напрямку його руху, має заокруглення вправо. Автомобіль Volkswagen Passat злетів в кювет. Підійшовши до даного автомобіля, водій ОСОБА_6 повідомив його про біль в нозі, сказав, що не може вийти. З автомобіля вийшла жінка з двома дітьми, звинуватила його у вчиненні ДТП, що він заперечив. В подальшому, швидкою госпіталізували водія та пасажирів автомобіля Volkswagen Passat. Ввечері він з батьком провідували в Рогатиській ЦРЛ ОСОБА_6 , однак такий зазначив, що зателефонує на наступний день. Більше з ОСОБА_6 не контактував.

На спростування позиції обвинуваченого, вина такого повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, якими також частково спростовуються показання останнього, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , за змістом яких він 27 серпня 2017 року автомобілем Volkswagen Passat разом з дружиною та дітьми їхали з м. Яремче Івано-Франківської обл. у напряму м. Львова. В проміжку між 16 18 годинами рухався відрізком дороги між селами Черче та Підкамінь, на той час Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл. Погода була ясна, сонячна. Покриття дороги сухе. У місці, де дорога по напрямку його руху має заокруглення вліво, назустріч їхали легкове авто, вантажівка-фура. Після такої, на його смугу руху виїхав автомобіль червоного кольору. Відбулось зіткнення. Його автомобіль відкинуло трохи далі від дороги. У авто червоного кольору мало місце пошкодження лівого переднього кута. У його автомобілі ліва сторона переднє ліві колесо, крило, ліві двері. Почав вилазити через вікно, очікував приїзду швидкої. Мало місце перелом ноги нижче коліна. Госпіталізували в лікарню в м. Рогатин. Далі був переведений в лікарню в м. Новояворівська Львівської обл. Йому провели оперативне втручання по встановленню пластини. Стаціонарно лікувався 3-4 тижні. Три місяці пересувався з допомогою милиць;

-показаннями свідка, цивільного позивача ОСОБА_7 за змістом яких 27 серпня 2017 року автомобілем Volkswagen Passat вона, чоловік ОСОБА_6 та діти їхали з м. Яремче Івано-Франківської обл. у напряму м. Львова. За кермом автомобіля був її чоловік ОСОБА_6 . На відрізку дороги між селами Черче та Підкамінь, на той час Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл., їх автомобіль рухався по правій частині дороги їх смузі руху. Побачила, що раптово вискочила подушка безпеки. Маневрів автомобіля ОСОБА_3 не зауважила. Їх автомобіль опинився в полі. Вона знаходилась на передньому сидінні пасажира, отримала тілесні ушкодження забій грудної клітки. У чоловіка наявні перелом ноги з наступним операційним втручанням, стаціонарним та амбулаторним лікуванням протягом трьох місяців;

-висновком експерта № 4.2-177/18 від 20 березня 2018 року, за змістом якого на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходяться у стані відмови. Даний стан пов`язаний із зривом з конструктивного місця кріплення лівого переднього колеса, що призвело до розриву гальмівного шлангу та відриву рульової тяги (т. 2, а.с. 60-66);

-висновком експерта № 4.2-633/17 від 05 жовтня 2017 року, за змістом якого на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться у стані відмови. Даний стан не є наслідком конструктивних недоліків системи, не носить експлуатаційного характеру, а міг виникнути в результаті розвитку ДТП при дії значних по величині зусиль ударного характеру. Дані недоліки не могли бути виявлені водієм під час експлуатації транспортного засобу (т. 2 а.с. 67-73).

Тобто, висновком експертизи виключається причинно-наслідковий зв`язок між можливими технічними недоліками автомобіля ОСОБА_3 марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 та наслідками ДТП. На момент ДТП робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля перебували у справному стані;

-висновком експерта № 896 від 05 квітня 2019 року, за змістом якого у даному випадку мало місце зустрічне дотичне зіткнення лівими передніми частинами автомобілів «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , при якому їхні повздовжні осі розміщувались під кутом біля 170 градусів, так як це зображено на схемі №1 до висновку (т. 2 а.с. 88-97);

Тобто, висновком експертизи, враховуючи розміщення автомобілів підтверджується факт розташування на момент ДТП автомобілів марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 не паралельно один до одного. Автомобілів марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 дотичний до автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 передньою лівою частиною. З висновків експертизи суд виснує про виїзд автомобіля марки «Ford Fiesta» на зустрічну смугу. При цьому автомобіль Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався вздовж та в межах своєї смуги руху;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25 травня 2019 року, за змістом якого, потерпілий ОСОБА_6 вказав на місце розміщення його автомобіля в момент ДТП. Автомобіль розміщений в межах смуги його руху. Дорога, в даному місці, змінює напрямок вліво по напрямку його руху. Смуги розділені суцільною вузькою лінією (т. 2 а.с. 98-106);

-висновком судово-медичного експерта № 31 від 11 травня 2018 року за змістом якого у ОСОБА_6 малися ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків та гематомою у вказаній ділянці, що викликало необхідність проведення операції. Закритий відламковий перелом лівої великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків та гематомою у вказаній ділянці відносяться до тілесних середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення (т. 2 а.с. 107-109);

Дослідивши в сукупності зазначені докази суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у інкримінованому йому діянні повністю, а його дії кваліфікує за частиною 1 статті 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання щодо недопустимі доказів з огляду на доводи захисника адвоката ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої цієї статті в редакції від 13 квітня 2012 року дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

Оцінюючи на предмет допустимості, протоколу огляду місця події від 27 серпня 2017 року, суд враховує наступне.

За змістом протоколу, огляд розпочатого 17 год 10 хв. та завершеного 18 год 50 хв. Протокол на шести аркушах, додатки до такого: схема на 1 аркуші, фототаблиці на 14 аркушах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі

Вимоги до такого визначені у статтях 104 - 106 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Відповідно до пункту 7 статті 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Допитаний при розгляді справи ОСОБА_9 заначив, що працює на посаді старшого слідчого ГУНП в Івано-Франківській області. Залучався до огляду місця події 27 серпня 2017 року - ДТП, що мало місце між с. Черче та Підкамінь, Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл. На місце події приїхав разом з експертом ОСОБА_10 . Приїхати могли не раніше ніж півгодини після ДТП. При приїзді розпочали огляд, ОСОБА_10 здійснював фотографування. Протокол складала слідча ОСОБА_11 . Огляд місця події завершили в темну пору доби.

Допитаний при розгляді справи ОСОБА_10 заначив, що був залучений старшим слідчим ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 до огляду місця події 27 серпня 2017 року, ДТП, що мало місце між с. Черче та Підкамінь, Рогатинського р-ну, Івано-Франківської обл. На місце події приїхав разом з ОСОБА_9 орієнтовно в 18 год. На вулиці вже вечоріло.

Допитаний ОСОБА_12 повідомив, що є батьком ОСОБА_3 . Після повідомлення сина про ДТП 27 серпня 2017 року о 17 год. 40 хв. приїхав на місце події. На місці був наряд поліції, які сказали що чекають на приїзд слідчого з м. Івано-Франківська. Слідчий приїхав орієнтовно близько 21 год. Йшла злива, яку перечекали. Огляд почали по завершенні зливи. Після завершення огляду в 23 год. з сином був в Рогатинській ЦРЛ провідати ОСОБА_6 . Понятими залучено водія евакуатора, який приїхав під час огляду та ще одного чоловіка який приїхав на момент завершення огляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що огляд почався після 21 год. при приїзді поліцейських з Івано-Франківська. Проводився при світлі фар. Близько 21 год. пройшла злива. Протокол огляду поліцейські дали підписати як понятому водію евакуатора та ще одному чоловіку, який приїхав забрати автомобіль.

Свідок ОСОБА_13 надав показання, що дати не пам`ятає, однак приїхав під вечір на дорогу між селами Підамінь та Черче Рогатинського р-ну, Івано-Франківської області забрати внука і невістку, оскільки автомобіль яким вони їхали разом з його сином ОСОБА_14 злетів з дороги. В цьому місці була ДТП. Другий раз приїхав вже забрати автомобіль близько 23 год. Працівники поліції щось міряли на дорозі, попросили щось підписати, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_15 надав показання, що станом на 2017 рік керував евакуатором. Міг бути на місці події, однак обставин не пам`ятає.

Згідно повідомлення Івано-Франківського обласного центру з гідрометрології 27 серпня 2017 року з 18 год. 34 хв. по 19 год. 35 хв. спостерігався дощ.

Згідно висновку експерта №4.2-178/18 від 22 березня 2018 року, для проведення інженерно-транспортної експертизи експерту надано протоком огляду місця події на 2-х аркушах та схеми до нього на 1 аркуші. Відсутня інша слідова інформація яка зафіксована в проколі огляду місця події чи схемі до такого в результаті чого експерт не встановив більш точне місце зіткнення.

Суд вважає недопустими наступні докази і обвинувачення не може бути обґрунтоване такими, зокрема:

- протокол огляду місця події від 27 серпня 2017 року з додатками, оскільки такі здобуті з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних (не у зазначений в протоколі час (судом встановлено, що ДТП мало місце о 17 годин 30 хвилин, при тому огляд місця події розпочатий о 17 годин 10 хвилин); за наявності рішення особи, що проводить огляд про залучення понятих фактично без участі таких) (т. 2 а.с. 35-55);

- висновок експерта № 4.2.-178/18 від 22 березня 2018 року, для якого вихідними даними є протокол огляду місця події з додатками;

- висновок експерта № 4271 від 18 жовтня 2018 року для якого вихідними даними є протокол огляду місця події з додатками.

Визнання даних доказів недопустими не тягне за собою факту недоведеності вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Вина доведена іншими доказами, дослідженими судом в сукупності, оціненими на предмет їх допустимості та належності.

Відповідно до статті 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дослідженням обставин, що характеризують особу винного судом встановлено, що ОСОБА_3 не судимий, займається суспільно-корисною працею, позитивно характеризується по місцю проживання та праці.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, відсутні .

Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання слід призначити в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння, в редакції чинній на час вчинення кримінально караного діяння, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу частини 5 статті 74 КК України, ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України з підстав закінченням строків давності.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до статті 100 КПК України та про процесуальні витрати відповідно до статті 126 КПК України, а саме стягнути з ОСОБА_3 вартість судових експертиз проведених стороною обвинувачення та взятих судом як докази у даному кримінальному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_6 а також особою, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди ОСОБА_7 , в даному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 та ПАТ НАСК «ОРАНТА», яким просять:

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 44 000 гривень на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 24 000 гривень на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_6 75 000 гривень страхового відшкодування.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року задоволено заяву представника цивільних позивачів адвоката ОСОБА_8 . Цивільний позов в частині вимог до ПАТ НАСК «ОРАНТА» залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог до ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_6 покликається на те, що в результаті ДТП, що трапилась з вини обвинуваченого завдана шкода його здоров`ю, завдано тілесних ушкоджень, відчував біль, тривалий час перебував на лікуванні. Обвинувачений проявив байдужість до його стану. Наявні душевні страждання, відтак завдана моральна шкода, розмір якої він оцінює в 44 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог до ОСОБА_3 позивач ОСОБА_7 покликається на те, що в результаті ДТП, що трапилась з вини обвинуваченого завдана шкода здоров`ю, завдано тілесних ушкоджень її чоловіку. Обвинувачений проявив байдужість до його стану. Переживала за стан здоров`я чоловіка. Наявні моральні переживання, відповідно, завдана моральна шкода, розмір якої вона оцінює в 24 000 гривень.

В судовому засіданні представник цивільних позивачів адвокат ОСОБА_8 позов підтримав з підстав, викладених у такому, просив його задовольнити.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позов заперечив з підстав відсутності, на його думку, вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення по суті цивільного позову, суд враховує наступне.

Факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, є доведеним.

Відповідно до частин 1-2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом пунктів 1-2 частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протиправними діями відповідача позивачам було завдано моральної шкоди, які виразились у негативних емоціях та переживаннях з приводу здоров`я, протиправності поведінки обвинуваченого. Позивач ОСОБА_6 переніс біль, лікування, був порушений звичайний спосіб життя наслідком чого були моральні страждання. Був порушений звичайний спосіб життя позивача ОСОБА_7 , наслідком чого були моральні страждання з підстав протиправної поведінки щодо члена сім`ї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, суд визначає суми на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 20 000 гривень, ОСОБА_7 5 000 гривень.

Судом встановлено, що страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 на час вчинення ДТП у період з 26 травня 2017 року по 25 травня 2017 року здійснено ПАТ НАСК «ОРАНТА». Страхова сума за шкоду, завдану здоров`ю визначено 200 000 гривень щодо одного потерпілого (т.1 а.с. 51).

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній станом на серпень 2017 року (далі Закону), шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до статті 26 Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року, ухваленій у справі № 755/18006/15-ц наведено висновок, що відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності .

Враховуючи межі відповідальності страхувальника та страховика з ОСОБА_3 на користь:

- ОСОБА_6 підлягає стягненню 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди (10 000 гривень ліміт страхового відшкодування, які підлягають відшкодуванню страховиком);

- ОСОБА_7 підлягає стягненню 5 000 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілим ОСОБА_6 понесено 17 000 гривень витрат, пов`язані з оплатою допомоги представника - адвоката ОСОБА_8 , відтак такі в силу статей 124, 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання, в межах санкції частини статті за якою кваліфіковане діяння, чинної на час вчинення кримінального правопорушення, у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В силу частини 5 статті 74 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 5 901 (п`ять тисяч дев`ятсот одну) гривню 70 копійок в доход держави.

Речові докази по справі, а саме:

-автомобілем марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1

-вважати повернутим ОСОБА_3 ;

-автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2

-вважати повернутим ОСОБА_6 .

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10 000 (десять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 5 000 (п`ять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_16