Справа № 932/1284/25
Провадження № 1-кс/932/498/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_2 , подану в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська 07 лютого 2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява, подана в порядку, визначеному у ст. 206 КПК України, з повідомленням про незаконне позбавлення волі ОСОБА_3 .

Дослідивши скаргу, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

За визначенням основних термінів слідчий суддя-суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому ст. 247 цього Кодексу.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Отже, відповідно до ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ізоляторі тимчасового тримання або затримана/утримується без ухвали слідчого судді службовими особами органу досудового розслідування (Національної поліції, органів безпеки України, органів Бюро економічної безпеки України, органів державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України).

З урахуванням наведеного, територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та здійснює досудове розслідування. Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» (вих. № 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Зі змісту заяви вбачається, що вона подана в порядку ст. 206 КПК України про незаконне позбавлення волі ОСОБА_3 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Наразі ГУНП в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд. 20-А, м. Дніпро, 49101) реорганізоване у Дніпровське РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області із розташуванням за адресою: вул. Князя Володимира Великого, 34, м. Дніпро, та у Дніпровське РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області із розташуванням за адресою: вул. Осіння, буд. 6, м. Дніпро на підставі наказу Національної поліції України № 840 від 05.08.2024 року.

Скарги на рішення, заяви, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст. 32, 33 КПК України, щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Отже, заява подана в порядку ст. 206 КПК України про незаконне позбавлення волі ОСОБА_3 слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області підлягає розгляду слідчим суддею відповідного районного суду м. Дніпра, в межах юрисдикції якого перебуває вулиця Князя Володимира Великого, 34, м. Дніпро (Кіровський районний суд міста Дніпропетровська).

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 , подану в порядку ст. 206 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 206, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , подану в порядку ст. 206 КПК України

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1