Номер провадження 1-кс/754/61/25
Справа № 754/13/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2025 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суд м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 його представника - адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання володільця майна про скасування арешту у кримінальному провадженні №0002481,

Встановив:

03.01.2025 до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту застосованого в межах кримінального провадження № 0002481.

В обґрунтування вказаного клопотання заявником наведено, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2024 в рамках кримінального провадження №0002481 було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером №:62:206:0003 та нежитлові будівлі (літ.Е.Ж.) загальною площею 178.1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1. Заявник зазначає, що арешт на вказану земельну ділянку було накладено з метою збереження речового доказу, але у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. За твердженням заявника при накладенні арешту на об`єкт нерухомості слідчим суддею не було враховано, що вказана земельна ділянка на підставі технічної документації із землеустрою листом Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, погоджена ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування нежилих будівель. Зареєстровані права власності на об`єкти нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень, загальною площею 178,1 кв.м. заявнику, надають право користування земельною ділянкою в межах необхідних для їх обслуговування. Ані земельна ділянка, ані об`єкти нежитлової будови не містить на собі будь-яких слідів злочину, використання яких як доказ факту або обставин правопорушення не потребує застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому забезпечення подальшого арешту земельної ділянки та будівель, з метою унеможливлення її відчуження іншим особам, не відповідає інтересам кримінального провадження. Оскільки, застосовані заходи забезпечення кримінального провадження переслідують єдину мету - ускладнення вирішення землевпорядних питань територіальною громадою м. Києва, в особі Київської міської ради. Твердження за матеріалами провадження, що земельна ділянка рекреаційного призначення чи являється прибережною зоною, не мають належного правового обґрунтування та документального підтвердження. Відсутність процесуальних дій із вказаною земельною ділянкою, заявник розцінює, як втрату подальшої потреби у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а тому просить скасувати арешт з земельної ділянки з кадастровим номером №:62:206:0003 та нежитлових будівель (літ.Е.Ж.) загальною площею 178,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засідання власник нежитлових будівель та фактичний користувач земельної ділянки - ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав, наполягав на скасуванні арешту. Його представник - адвокат ОСОБА_4 , звернув увагу слідчого судді на наявність судових рішень адміністративної юрисдикції щодо зобов`язання уповноважених органів розглянути заяву ОСОБА_3 про надання у користування спірної земельної ділянки. За твердженнями останнього, наявність арешту із забороною вчинення певних дій унеможливить ухвалення рішення щодо виділу земельної ділянки заявнику.

Прокурор заперечувала проти скасування арешту майна, не погоджуючись із відсутністю потреби у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

З`ясувавши думку сторони заявника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0002481, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 25.01.2024 постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві земельну ділянку з кадастровим номером № :62:206:0003 та нежитлові будівлі (літ.Е.Ж.) загальною площею 178.1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002481 за ст. 197-1 ч.3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2024 клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва в кримінальному провадженні № 0002481 про накладення арешту на нерухоме майно було задоволено, накладено арешт на майно, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером №:62:206:0003 та нежитлові будівлі (літ.Е.Ж.) загальною площею 178,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1, з метою збереження речових доказів.

Під час розгляду клопотання було встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002481 за ст. 197-1 ч.3 КК України триває.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. З огляду на викладене, доводи представника заявника щодо спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності визначені ст. 49 КК України, не заслуговують на увагу.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження №0002481 встановлено, що за ухвалами слідчих суддів санкціоновано тимчасовий доступ до землевпорядної документації, яка за результатами проведення слідчих дій вилучена в Департаменті з питань державного архітектурного-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, та в Управлінні державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Таким чином, за результатами судового розгляду було встановлено, що предметом досудового розслідування є факт самовільного зайняття земельної ділянки та законність проведеного будівництва, процесуальне рішення у вказаному кримінальному провадженні не ухвалено, досудове розслідування триває. Організація подальшого досудового розслідування, вимагає надання оцінки діям як забудовника, так і особам уповноваженим на ухвалення адміністративно-розпорядчих дій, тому для збереження доказової бази, забезпечення можливості відновлення прав територіальної громади м.Києва на безперешкодне розпорядження землею, попередження укладення удаваних угод, необхідність в подальшому застосуванні арешту об`єкту нерухомого майна в кримінальному провадженні № 0002481 зберігається, а відтак підстав для скасування арешт з земельної ділянки №№:62:206:0003 та нежитлові будівлі (літ.Е.Ж.) загальною площею 178,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на земельну ділянку з кадастровим номером №:62:206:0003 та нежитлові будівлі (літ.Е.Ж.) загальною площею 178,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_1, за матеріалами кримінального провадження №0002481.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1