Номер провадження: 11-сс/813/89/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси 13.09.2024 про арешт майна у к/п №0001517 від 25.08.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України

установив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0001517 від 25.08.2024 було задоволено клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 та було накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 31.08.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме на автомобіль марки Volkswagen Transporter, держ. знак НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 ;мобільний телефон марки Redmi Go, серійний номер НОМЕР_3 та ?мобільний телефон марки IPhone 13 Pro Max, imei1 - НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 ; відеореєстратор цифровий моделі MHK A1004N.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Окрім того, в своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення, яке обґрунтовує тим, що 13.09.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 копія ухвали слідчого судді не вручалася. У подальшому, 02.12.2024 ОСОБА_7 звернулася до нього з метою отримання правової допомоги, при цьому він лише 10.10.2024 ознайомився з матеріалами судової справи та 11.12.2024 подав апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційного суду власниця майна ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 ,підтримали доводи клопотання у повному обсязі та просили його задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_8 з огляду на таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Водночас, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Приписами п. 3) ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом 5 днів з дня її оголошення.

Як вбачається із матеріалів, наданих апеляційному суду, ОСОБА_7 була присутня у судовому засіданні в суді 1-ої інстанції та їй було відомо про те, яке рішення було прийняте слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання про арешт майна.

Більш того, слідчим суддею при оголошенні вступної та резолютивної частин ухвали був оголошений порядок та строки апеляційного оскарження.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, власниця майна не скористалася передбаченими нормами КПК України правами, зокрема вчасно не реалізувала без поважних причин своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Водночас, адвокат ОСОБА_8 лише 02.12.2024, після підписання угоди з власницею майна ОСОБА_7 , набув статус представника власника майна, що на переконання колегії суддів не є підставою для поновлення йому строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання представника ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із додатками підлягає поверненню останньому.

Водночас, апеляційний суд роз`яснює, що власниця майна ОСОБА_7 не позбавлена можливості особисто звернутися до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси 13.09.2024 про арешт майна у к/п №0001517 від 25.08.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 з доданими матеріалами повернути останньому.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4