Справа № 276/2602/24
Провадження по справі№ 1-кп/276/44/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року с-ще Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження № 0000283 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарськ-Волинський Житомирської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не одруженого, не працюючий, на утриманні осіб не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», Указом президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан, дію якого на даний час продовжено.

04.10.2024 близько 15 год. 10 хв. у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що на території України введено воєнний стан, та який перебував за місцем проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошей, належних ОСОБА_5 .

Так, у вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, таємне викрадення вказаних грошей, ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що його злочинні дії не будуть помічені з боку власника та інших осіб, взяв банківську карту АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_1 належну ОСОБА_5 , яка знаходилась у нього на зберіганні та пройшов до банкомату «Ощадбанк», який знаходиться по вулиці Героїв України, 13 смт. Хорошів, Житомирського району, Житомирської області, де о 15 год. 39 хв. скориставшись даною карткою - увів пін код 1111, який був йому заздалегідь відомий. В результаті даних дій ОСОБА_4 зняв з рахунку потерпілого гроші в сумі 8000 гривень, які поклав до своєї кишені та залишив вказане місце.

Викраденими грішми ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 8000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, зазначив, що дійсно в жовтні 2024 року, маючи у себе банківську картку потерпілого та знаючи пінкод до неї, пішов до банкомату Ощадбанку у смт. Хорошів, де з вказаної картки зняв грошові кошти у сумі 8 тис. грн., які витратив на свої потреби, про те, що зняв грошові кошти з картки ОСОБА_5 він потерпілому не повідомляв. У подальшому, повернув потерпілому банківську картку та відшкодував йому 2 тис. грн, у вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд що в подальшому відшкодує потерпілому решту грошових коштів.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення та показання обвинуваченого, зазначивши, що він сам передав обвинуваченому свою банківську картку, проте, не дозволяв йому знімати у жовтні 2024 року грошові кошти в сумі 8 тис. грн. У подальшому потерпілий дізнався, що обвинувачений зняв з його картки вказані грошові кошти, він звернувся із заявою до поліції, після чого обвинувачений повернув йому банківську картку та відшкодував 2 тис. грн. Просив не призначати обвинуваченому суворе покарання, хотів щоб обвинувачений йому відшкодував завдану шкоду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, критично ставиться до вчиненого ним діяння та надає йому об`єктивну оцінку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданих кримінальним правопорушенням матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора і потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням вимог ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

1) оптичний диск з відділення АТ «Ощадбанк» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

2) банківську картку АТ КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_1 належну ОСОБА_5 залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1