Справа № 202/9782/24
Провадження № 1-кс/202/2012/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є фізичною особою підприємцем, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою

АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2025 року до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159, у відношенні ОСОБА_6 підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

У подальшому, правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 серпня 2024 року № 469/2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року № 3891-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Положеннями ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Більше того, згідно п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Так встановлено, що в невстановлену під час досудового розслідування дату, однак не пізніше 05.04.2022 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами у виді грошового забезпечення для військовослужбовців та додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 гривень.

Усвідомлюючи, що військовослужбовці в умовах воєнного стану отримують достатнє грошове забезпечення, ОСОБА_6 вирішила вступити на військову службу, не бажаючи при цьому фактично її проходити, а натомість лише отримувати грошове забезпечення та інші виплати для військовослужбовців, привласнюючи таким чином бюджетні кошти шляхом шахрайства.

Так ОСОБА_6 достовірно знаючи, що її знайомий полковник ОСОБА_7 перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України, в підпорядкуванні якого перебуває особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_4 , з`явилась до ІНФОРМАЦІЯ_5 та подала лист для подальшого отримання наказу про призов на військову службу за мобілізацією відповідно до Указів Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року та №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію».

05.04.2022 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №68, з метою підтримання готовності територіального центру комплектування та соціальної підтримки до виконання визначених завдань, згідно зі штатом воєнного часу №43/060-01, було призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 на всі види забезпечення з 05.04.2022 року - солдата запасу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Однак, 05.04.2022 до виконання обов`язків військової служби в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 не приступила, військову службу фактично не проходила та наміру її проходити не мала, про що також було достовірно полковнику ОСОБА_7 .

У свою чергу начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України полковник ОСОБА_7 , сприяючи у реалізації злочинного наміру ОСОБА_6 на заволодіння грошовими коштами у вигляді грошового забезпечення для військовослужбовців та додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 гривень, достовірно знаючи що ОСОБА_6 фактично військової служби не проходить, перебуваючи на безпосередньому місці несення служби, а саме в службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , вводячи в оману начальника відділу персоналу ОСОБА_8 , який не був обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем з метою розтрати грошових коштів надав наказ створити розпорядження про відрядження військовослужбовця ОСОБА_6 , у зв`язку з службовою необхідністю на несення служби до Дніпропетровської ОДА, та в подальшому власним підписом засвідчив, тобто склав та видав, завідомо неправдивий офіційний документ розпорядження про відрядження військовослужбовця ОСОБА_6 , у зв`язку з службовою необхідністю на несення служби до ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі якого начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_9 було видано наказ про відрядження вище вказаного військовослужбовця, де остання фактично не виконувала функціональні обов`язки військовослужбовця, тобто не перебувала на несенні служби, однак отримувала грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 гривень.

У свою чергу ОСОБА_6 маючи можливість належним чином виконувати обов`язки стрільця роти охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом іншого обману замовчала інформацію, яку була зобов`язана повідомити командуванню роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме про те, що всупереч наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_10 щодо відрядження останньої на несення служби до ІНФОРМАЦІЯ_8 , до виконання обов`язків військової служби не приступила та наміру проходити військову службу не має, а також, з метою викликати у начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_10 впевненості з приводу її притуплення до обов`язків військової служби 05.10.2022 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами грошового забезпечення для військовослужбовців шляхом шахрайства, ОСОБА_6 не приступивши та не проходячи фактично обов`язків військової служби, подала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 рапорт на виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи переконаним про те, що ОСОБА_6 проводить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_9 , зазначений рапорт на виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік погодив та направив для видання відповідного наказу. На що 05.10.2022 видано наказ №253 відповідно до якого ОСОБА_6 було виплачена грошова допомога у сумі 13268, 70 грн.

18.11.2022 продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння коштами грошового забезпечення для військовослужбовців шляхом шахрайства, ОСОБА_6 не приступивши та не проходячи фактично обов`язків військової служби, подала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 рапорт на виплату грошової допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи переконаним про те, що ОСОБА_6 проводить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_9 , зазначений рапорт на виплату грошової допомоги на вирішення соціально-побутових питань погодив та направив для видання відповідного наказу. На що 24.11.2022 видано наказ №253 відповідно до якого ОСОБА_6 було виплачена грошова допомога у сумі 530, 00 грн.

У свою чергу ОСОБА_6 маючи можливість належним чином виконувати обов`язки стрільця роти охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою привласнення грошових коштів у виді грошового забезпечення для військовослужбовців шляхом шахрайства, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, достовірно знаючи, що вона є військовослужбовцем та перебуває у відрядженні і повинна проходити військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , являючись придатною для проходження військової служби, з метою ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, шляхом іншого обману, зокрема за сприяння свого знайомого ОСОБА_6 , до виконання своїх службових обов`язків не приступила, та наміру проходити військову службу не мала.

Так, в період з 05.04.2022 по 24.03.2023, стрілець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не виконуючи функціональні обов`язки військовослужбовця в Дніпропетровській ОДА отримала на особистий банківський рахунок відкритий та емітований в АТ КБ «Приват Банк» за номером банківської карти № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 518 057, 58 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно із вимогами ст. 127 Статуту солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Статтею 128 Статуту визначено, що солдат зобов`язаний з поміж-іншого: сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022

№ 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05., № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 18.08.2023.

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, функції якого під час дії воєнного стану в цій частині можуть відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» можуть виконувати командири військових частин.

Відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних закладах освіти, затверджується Президентом України.

Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст. 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 37 Статуту про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України в порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, користуючись своїм службовим становищем, маючи дружні стосунки з стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , шляхом усуненням перешкод сприяв вчиненню нею кримінального правопорушення при наступних обставина.

Так стрілець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , керуючись особистими мотивами, з метою захисту незалежності та територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації прийняла рішення про проходження військової служби в одному з ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в ІНФОРМАЦІЯ_5 , та відповідно до ст.39 Закону Країни «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України від 24.02.2022 щодо проведення загальної мобілізації з 05 квітня 2022 призначена на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець - стрілець роти охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

У свою чергу начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України полковник ОСОБА_7 , сприяючи у реалізації злочинного наміру ОСОБА_6 ухилитись на певний період від несення обов`язків військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи на безпосередньому місці несення служби, а саме в службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , вводячи в оману начальника відділу персоналу ОСОБА_8 , який не був обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем з метою сприяння реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 надав наказ створити розпорядження про відрядження військовослужбовця ОСОБА_6 у зв`язку з службовою необхідністю на несення служби до Дніпропетровської ОДА, та в подальшому власним підписом засвідчив, тобто склав та видав, завідомо неправдивий офіційний документ розпорядження про відрядження військовослужбовця ОСОБА_6 у зв`язку з службовою необхідністю на несення служби до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В подальшому на підставі вказаного розпорядження, начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_9 було видано наказ про відрядження військовослужбовця ОСОБА_6 , де остання фактично не виконувала функціональні обов`язки військовослужбовця, тобто не перебувала на несенні служби, однак отримувала грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 гривень.

У свою чергу ОСОБА_6 маючи можливість належним чином виконувати обов`язки стрільця роти охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ч. ч. 1, 2 ст. 1, ч. 4 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що вона є військовослужбовцем та перебуває у відрядженні і повинна проходити військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , являючись придатною для проходження військової служби, з метою ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, шляхом іншого обману, зокрема за сприяння свого знайомого ОСОБА_7 , до виконання своїх службових обов`язків не приступила, та наміру проходити військову службу не мала.

Так ОСОБА_6 діючи шляхом іншого обману, ухилилась від проходження військової у період часу з 05.04.2022 по 24.03.2023, проводячи вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в ухиленні від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6

14.03.2024 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України.

Про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення свідчать докази у кримінальному провадженні в їх сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної у застави, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають триманню під вартою, також, підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, має соціальні зв`язки з іншими особами на території на території України, тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

Здійснювати незаконний вплив на учасників кримінального провадження з метою схилу їх відмови від дачі показів чи зміни показів на користь підозрюваного та у подальшому обвинуваченого, оскільки:

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом погроз, застосуванням фізичної сили, або підкупу оскільки з матеріалів якими обґрунтовується клопотання, йому відомі їх анкетні данні, з метою схилу їх відмови від дачі показів чи зміни показів на користь підозрюваного та у подальшому обвинуваченого, перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом перешкоджанню участі свідків у проведенні подальших слідчих дій, тощо. Незаконно впливати на інших осіб, яким не повідомлено про підозру на сьогоднішній день, шляхом погроз, застосуванням фізичної сили, або підкупу оскільки з матеріалів якими обґрунтовується клопотання, йому відомі їх анкетні данні, оскільки майновий стан інших співучасників злочину залежить виключно від кожного з підозрюваних;

Окрім того, органом досудового розслідування встановлюються інші співучасники злочину, і залишаючись на свободі підозрювана ОСОБА_6 може інформувати їх про хід досудового розслідування, та здійснювати інші дії, направлені на перешкоджання встановленню всіх співучасників злочину, в тому числі забезпечити їх переховування.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити повторно вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний схильний до їх вчинення, що підтверджується встановленими під час досудового розслідування фактами, репутацією самого підозрюваного, ніде не працевлаштований, що надає органам досудового розслідування підстави вважати, що підозрюваний існує виключно за рахунок грошових коштів, отриманих в наслідок скоєння злочинів. Враховуючи вищевикладене, знаходячись на свободі, з метою отримання прибутку підозрюваний, може повторно вчиняти аналогічні або інші кримінальні правопорушення.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Зважаючи на тяжкість, специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 дані про особу підозрюваного, її майновий стан, є необхідним визначити у межах завданих збитків, а саме 518 057, 58 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків, зупинення його злочинної діяльності.

Беручи до уваги викладене, доцільно застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і таким чином запобігти спробам підозрюваної ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на тяжкість, специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваної, її майновий стан, в клопотанні ставиться питання про завстосування до підозрюваної запобіжного заходу у виглід застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України, у максимальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та доводи викладені в ньому та пояснили, що підозра пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтована та підтверджується належними доказами. Просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів клопотання, зазначивши, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, а заявлені ризики нічим не обґрунтовані. Додатково пояснив, що підозрюваний співпрацює зі слідством, займається волонтерською діяльністю, підозрювана є вдовою, її чоловік загинув у 2023 році, має на утриманні дитину. Просив визначити застави в розмірі до 100 000 гривень, оскільки більший розмір застави буде не помірним для підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що пред`явлена їй підозра є необґрунтованою. Додатково пояснила, що вона є заміжньою, має дитину, чоловік загинув у 2023 році. Просила відмовити у задоволенні клопотання, або встановити помірний розмір застави.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України, підтверджується наступними доказами, а саме:

Рапорт про виявлення кримінального правопорушення; Довідка щодо грошового забезпечення та інших одноразових виплат видана на ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.04.2022 року N?68 щодо призову та призначення солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.05.2022 року 1699 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 03.05.2022 року N?5/40/1656 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія посвідчень про відрядження N?8 та N?9 від 04.05.2022 солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.06.2022 року N?130 щодо повернення з відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.07.2022 року N?160 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 04.07.2022 року N?5/40/3231 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія посвідчень про відрядження N?16 та N?17 від 04.07.2022 солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.07.2022 року N?187 щодо повернення з відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.08.2022 року N?212 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_12 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 25.08.2022 року N?5/40/4234 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія посвідчень про відрядження N?24 та N?25 від 25.08.2022 солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.09.2022 року N?245 щодо повернення з відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.10.2022 року N?268 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 18.10.2022 року N?5/40/5305 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія посвідчень про відрядження N?30 та N?31 від 20.10.2022 солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.11.2022 року N?295 щодо повернення з відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.11.2022 року N?301 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 17.11.2022 року N?5/40/5982 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія посвідчень про відрядження N?34 та N?35 від 22.11.2022 солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.08.2022 року N?328 щодо повернення з відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.12.2022 року N?339 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 23.12.2022 року N?5/40/6780 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія посвідчень про відрядження N?38 та 1639 від 30.12.2022. солдата ОСОБА_13 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.01.2023 року N?26 щодо повернення з відряджених солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.02.2023 року N?59 щодо вибуття у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 23.02.2023 року N?5/40/1471 про направлення у відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія рапорту щодо повернення з відрядження від 24.03.2023 солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.03.2023 року N?83 щодо повернення з відрядження солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.03.2023 року N?83 щодо звільнення у запас солдата солдата ОСОБА_6 ; Копія витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 17.03.2023 року N?36-PС щодо звільнення у запас солдата ОСОБА_11 та солдата ОСОБА_6 ; Копія рапорту щодо щодо здачі посади від 24.03.2023 солдата ОСОБА_6 ; Копія обхідного листка солдата ОСОБА_6 ; Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.09.2024; Відповідь на запит від Дніпропетровської ОДА від 13.08.2024; Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.10.2024; Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.09.2024; Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 13.09.2024; Відповідь на запит від Дніпропетровської ОДА від 29.08.2024; Протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.11.2024; Відповідь на запит від ВЧ. А1314; Відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_10 ; Довідка щодо відпрацювання технічної інформації; Протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_15 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_16 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_17 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_18 ; Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_18 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_19 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; Висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 18.02.2025 №CE-19/104-25/6835; Висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 28.01.2025 №CE-19/105-25/694-EК; Іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обгрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настілки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Окрім того, слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_6 має можливість безперешкодного та вільного виїзду за межі України навіть за відсутності закордонного паспорту, оскільки у зв`язку з військовим станом, який введено на території України, на осіб жіночої стані обмеження щодо виїзду не застосовуються, що відповідно, посилює вищевказаний ризик.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 відомі їх анкетні данні, з метою схилу їх відмови від дачі показів чи зміни показів на користь підозрюваного та у подальшому обвинуваченого, перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом перешкоджанню участі свідків у проведенні подальших слідчих дій, тощо. Незаконно впливати на інших осіб, яким не повідомлено про підозру на сьогоднішній день, шляхом погроз, застосуванням фізичної сили, або підкупу оскільки з матеріалів якими обґрунтовується клопотання, йому відомі їх анкетні данні, оскільки майновий стан інших співучасників злочину залежить виключно від кожного з підозрюваних.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведений та наразі нічим не підтверджений.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваної ОСОБА_6 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує особу підозрюваної та її репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрювана має постійне місце проживання, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 6 ст. 182 КПК України передбачено, що підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Враховуючі зазначені обставини, застосування до підозрюваної ОСОБА_20 більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що для визначення розміру застави, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально зіставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Як вбачається з клопотання, сторона обвинувачення посилається на наявність виключних обставин для визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_6 , зокрема, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваної, її майновий стан та розмір завданих збитків.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, ступеня суспільної небезпеки, їх наслідків, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також особу підозрюваної ОСОБА_6 , її позитивні характеристики, розмір її доходу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 60560,00 гривень, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність виключних обставин, а також не надано доказів на підтвердження майнового стану підозрюваної, який зумовлював би здатність останньої сплатити заставу саме у такому розмірі.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Вказаний розмір визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально карної діяльності ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_6 не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172, або забезпечити їх внесення заставодавцем, та надати слідчому, прокурору, суду документ з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні, а також до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні, а також суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_6 даною ухвалою слідчого судді, у два місяці з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Підозрюваній роз`яснюється положення ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали надати учасникам процесу.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1