Справа № 385/1877/24
27.12.2024 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, не депутата, маючого середню освіту, на утриманні перебуває малолітній син, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2024 близько 21.00 год. в житловому будинку АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_8 , перебувала власниця разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , де вказані особи спільно розпивали алкогольні напої. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 під час спільного розпиття спиртного, вчинили сварку з потерпілим ОСОБА_10 , яка в подальшому переросла в бійку. У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виникнув умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .
ОСОБА_11 діючи невідкладно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, групою осіб з ОСОБА_5 розподіливши між собою ролі як співвиконавці. У свою чергу ОСОБА_9 , підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , де стоячи один навпроти одного завдав три послідовні удари кулаком правої руки в область обличчя потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий втратив рівновагу та впав спиною на диван, який знаходився позаду.
ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , став правою ногою на шию потерпілого (який перебував в положенні лежачи на спині), та умисно, зі значною силою, лівою ногою завдав не менше 5 послідовних ударів в область голови та грудної клітки потерпілого ОСОБА_10 . Після чого, у той час як потерпілий знаходився в положенні сидячи, ОСОБА_9 , кулаком правої руки, умисно зі значною силою наніс не менше 3 послідовних ударів в область обличчя потерпілого ОСОБА_10 .
У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, як співвиконавець, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який перебував в положенні сидячи, де кулаком правої руки, зі значною силою наніс не менше 3 послідовних ударів в область грудної клітки, від яких потерпілий впав до землі. ОСОБА_5 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , стоячи біля потерпілого, умисно правою ногою наніс не менше 5 послідовних ударів в область грудної клітки.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 помер на місці події.
У наслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер «справа з 2 по 7; зліва з 2 по 12», пошкодження тканини легень, перелому тіла грудини, множинних саден та синців обличчя, грудної клітки, лівої верхньої кінцівки, які мають ознаки ТЯЖКИХ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ, як небезпечних для життя в момент спричинення. Смерть настала від закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер «справа з 2 по 7; зліва з 2 по 12», пошкодження тканини легень, перелому тіла грудини.
Тим самим, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у повному обсязі з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити.
Підозрюваний та захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до такого копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
26.12.2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
27.12.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
З наданих матеріалів вбачаю як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного, вважаю необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), його вік, стан здоров`я, сімейний стан, на утриманні перебуває малолітня дитина, його майновий стан, особу підозрюваного, який раніше не судимий та підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вагомість наведених доказів про вчинення такого. Враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної небезпеки, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків і близьких родичів потерпілого; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та які на даний час не встановлені органом досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно обвинуваченого домашній арешт недоцільно з наступних підстав: ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками та неподалік від безпосереднього місця вчинення кримінального правопорушення, тому матиме до нього вільний доступ та зможе знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати доказове значення та несуть на собі сліди кримінального правопорушення, та які на даний час не встановлені досудовим розслідуванням, що не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин справи, обґрунтованість підозри, та зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, клопотання слідчого про застосування підозрюваному вказаного запобіжного заходу слід задовольнити. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Більш м`які запобіжні заходи чи їх незастосування, не забезпечать його належної поведінки.
Доказів неможливості за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На підставі вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, строк тримання під вартою визначається до 60 днів.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину внаслідок якого загинула людина, слідчий суддя вважає правильним не визначати розмір застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити строк дії ухвали 60 днів, а саме до 23 лютого 2025 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захиснику підозрюваного.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_16
Дата документу 27.12.2024