УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд, у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Рівненського міського суду зі скаргою у якій просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, якою було відмовлено в задоволенні її клопотання від 20.11.2024.

Скаржник у своїй скарзі вказує, що слідчим СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000110 від 21.12.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

24.10.2024 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

20.11.2024 адвокат ОСОБА_3 , як захисник підозрюваної ОСОБА_4 звернулася до слідчого із клопотанням про допит свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчим СУ ГУНП в Рівненській області, клопотання захисника розглянуто та 22.11.2024 винесено постанову, якою в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про допит свідків у кримінальному провадженні №0000110 від 21.12.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України відмовлено повністю.

Вказану постанову слідчого сторона захисту вважає незаконною та необґрунтовано, винесеною безпідставно без будь-яких обґрунтувань у відмові у допиті свідків відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України за участі сторони захисту.

Покликаючись на вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 вважає постанову слідчого від 22.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання від 20.11.2024 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги у її відсутності та задоволити з підстав викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи заяву захисника, неявку слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені конституційні норми мають своє відображення у п. п. 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України.

Так, п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що ст.. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинен не забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризики недодержання такого стандарту.

Як вбачається із матеріалів скарги, СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000110 від 21.12.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

24.10.2024 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, 22.11.2024 слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 за результатами розгляду клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_3 про допит свідків у кримінальному провадженні №0000110 від 21.12.2023, винесено постанову якою відмовлено у задоволенні вказа6ного клопотання.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право на оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюються кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв"язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забеспечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як слідує з ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі ( розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку уже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Доводи слідчого у оскаржуваній постанові не заслуговують на увагу, оскільки слідчим в порушення вимог КПК України не було здійснено процесуальних щодо вирішення клопотань скаржника.

Частиною 6 ст. 223 КПК України встановлено, що, слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 96 КПК України, право сторони кримінального провадження ставити свідку запитання щодо можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка та встановлено обов`язок свідка відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відмова слідчого може зашкодити досудовому розслідуванню, є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, слідчим не встановлені обставини, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні відповідно, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 22.11.2024.

Після виконання вимог клопотання адвоката від 20.11.2024 та перевірки доводів скаржника, необхідно прийняти законне процесуальне рішення.

Положеннями ст. 307 КПК України встановлено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

За таких підстав, постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 22.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих дій від 20.11.2024.

Зобов"язати старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 виконати вимоги адвоката ОСОБА_3 викладені у її клопотанні від 20.11.2024, зокрема: відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України, за участю сторони захисту допитати свідків: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1