В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2024 Справа №607/25019/24 Провадження №1-кп/607/2173/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с./з. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 23.09.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старі Кути Косівського району Івано - Франківської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, фізичної особи - підприємця, одруженої, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що 23.09.2024 близько 08 год. 40 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 , рухалася смугою руху по вул. Симоненка у м. Тернопіль в напрямку до автодороги Р-41 «Обхід м. Тернопіль».

Під час руху ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30.06.1993) із змінами та доповненнями й пунктів 1.5, 1.10 ч. 1 (в частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 2.3. «б», 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі ПДР), не була достатньо уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагувала на її зміну, не враховувала дорожні умови і не обрала такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У цей час проїзну частину дороги вул. Симоненка, м. Тернопіль, в межах нерегульованого пішохідного переходу у напрямку зліва направо відносно руху автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 , по прямолінійній траєкторії, яка проходила перпендикулярно до країв дороги, в порушення вимог поняття «пішохідний перехід» п. 1.10 та п.п 6.5 6.7 ПДР, розпочав перетинати по вказаному нерегульованому пішохідному переходу велосипедист ОСОБА_7 , який рухався в межах дорожньої розмітки 1.14.2 («зебра») ПДР.

Так, водій ОСОБА_3 , наближаючись до вказаного пішохідного переходу, який обладнаний дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 ПДР, та дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР та, маючи можливість завчасно виявити велосипедиста ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 12.3 ПДР, не вжила своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб надати дорогу велосипедисту, а здійснила наїзд передньою лівою частиною свого автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 на велосипедиста, який від наїзду допустив падіння з велосипеда.

Надалі, водій ОСОБА_3 , після здійснення наїзду на велосипедиста, не зупинилась, а продовжила рух транспортним засобом, внаслідок чого допустила переїзд велосипедиста ОСОБА_7 лівими колесами керованого нею автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_3 не забезпечила безпеку дорожнього руху і своєчасного застосування екстреного гальмування, позбавила себе технічної можливості зупинити керований нею автомобіль перед пішохідним переходом та, в процесі руху виїхавши на пішохідний перехід, скоїла наїзд передньою лівою частиною свого автомобіля «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_1 на велосипедиста ОСОБА_7 , який в момент наїзду рухався зліва направо відносно руху автомобіля.

У результаті даної дорожньо - транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової травми у виді переломів кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонку головного мозку, в його речовину (стовбурову ділянку) та шлуночкову систему, від яких у КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР» 23.09.2024 о 09 годині 40 хвилин настала його смерть.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо - транспортної пригоди та настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ч.2 ст. 286 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

Також просила призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном два роки..

3. Позиція сторони захисту.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала.

Вказала, що обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Дорожньо-транспортна пригода через яку загинув ОСОБА_7 трапилась у зв`язку із недотриманням нею вимог п.12.3 ПДР України.

На даний час вона відшкодувала завдану потерпілим шкоду.

У скоєному щиро розкаюється.

Захисник ОСОБА_5 просив призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. Просив врахувати, що обвинувачена з самого початку досудового розслідування визнавала вину, щиро розкаюється у вчиненому, відшкодувала завдану злочином шкоду, вперше притягується до відповідальності, веде добропорядний спосіб життя.

4. Позиція потерпілого.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, скерував на адресу суду заяву, у якій просив розгляд кримінального провадження проводити за його відсутності. Зазначив, що матеріальна та моральна шкода ОСОБА_3 йому відшкодована в повному обсязі, у зв`язку із чим у разі доведеності вини обвинуваченої, просить обрати їй найменше покарання, що передбачене законодавством України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію потерпілого ОСОБА_8 .

5. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

6. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

7. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, конкретні обставини справи, а тому вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше не судима, обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а позицію потерпілого, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Також з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 у період його дії, на неї слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду, будуть необхідні і достатні для її виправлення.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2024, у справі №607/21049/24, на підставі ч.4 ст.174 КПК України, слід скасувати.

Також з ОСОБА_3 необхідно стягнути підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки слід виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежів процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертиз на загальну суму 25 866,75 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят шість гривень сімдесят п`ять копійок).

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2024, у справі №607/21049/24 скасувати.

Речові докази:

Пошкоджений автомобіль «Volkswagen Tiguan» р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , що був вилучений та поміщений на територію арешт майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що у с. Байківці Тернопільського району, Тернопільської області повернути ОСОБА_9 .

Пошкоджений безномерний велосипед «ARDIS STRIKE», червоно сірого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який поміщений на територію арешт майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що у с. Байківці Тернопільського району, Тернопільської області повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1