Справа №295/4841/19
УХВАЛА

Іменем України

10.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Панченко Г.В.,

секретаря судового засідання Іванченко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_1 .

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджений ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор Люлько Д.В. підтримав подання установи.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2016, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 26.02.2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України і призначено йому покарання за цими законами: - за ст. 185 ч.1 КК України - 1 рік позбавленні волі; - за ст. 185 ч.2 КК України - 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді - 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання невідбуте ОСОБА_1 покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2016 року та призначити остаточне покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі. Початок строку покарання визначено рахувати з часу звернення вироку до виконання. Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за день з 27.08.2018 року по 31.08.2018 року. Вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Богунського районного суду м. Житомира 26.02.2019 року, ОСОБА_1 05.07.2018 року вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вартістю 440 грн. та 07.07.2018 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна вартістю 334,86 грн.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Богунського районного суду м.Житомира від 26.02.2019, більш суворим покаранням призначеним цим вироком, призначено ОСОБА_1 остаточне покарання дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією майна. Строк відбуття покарання ОСОБА_1 визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Стягнуто процесуальні витрати, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, станом на 01.01.2018, встановлений в розмірі - 1762 гривні.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2018 рік в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить : 881 грн. (1762/100*50).

Таким чином, дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала щодо правопорушень вчинених 05.07.2018 та 07.07.2018 1762 грн. (881*2).

За таких обставин вчинені ОСОБА_1 правопорушення за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 26.02.2019, підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Зміна розміру вартості викраденого чужого майна, за яким таке викрадення вважається дрібним з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 згідно вироку Богунського районного суду м. Житомира від 26.02.2019 завдав матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

З урахування цього, суд приводить вирок Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

п о с т а н о в и в :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного йому вироком Богунського районного суду м. Житомира від 26.02.2019 за вчинення правопорушень передбачених ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024р.

Виключити із вироку Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023 застосування ч.4 ст.70 КК України при призначенні остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Богунського районного суду м.Житомира від 26.02.2019, більш суворим покаранням призначеним цим вироком.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2016, більш суворим покаранням призначеним вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.08.2023, визначити ОСОБА_1 остаточне покарання дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 21.09.2023.

Зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.08.2018 по 31.08.2018 та з 02.02.2019 по 21.09.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Г.В. Панченко