печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

07.04.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002386 від 21.11.2024.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направила заяву про розгляд клопотання без її участі та задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0002386 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор зазначає, що на території України діє організована група, учасники якої систематично здійснюють придбання, зберігання, перевезення та збут наркотичного засобу - героїну в особливо великих розмірах

Водночас учасниками вказаної групи розроблений злочинний план для досягнення спільного злочинного умислу, який полягає у придбанні наркотичного засобу, який ввозиться з закордону іншими невстановленими особами під виглядом імпорту товарів широкого вжитку або гуманітарної допомоги, транспортування до раніше обумовленого місця зберігання та подальша реалізація на території України.

Поряд з цим від компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина отримано інформацію, що учасники вказаного злочинного угрупування також здійснюють поставки наркотичних засобів до країн Європейського Союзу, зокрема і Німеччини.

Згідно матеріалів виконаного доручення Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 28.02.2025, матеріалів кримінального провадження в сукупності є наявні підстави вважати, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Турецької Республіки, відповідає за легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом, власник крипто обмінника через який здійснюється переставлення грошових коштів закордон, зокрема і в рф.

05.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.03.2025 №757/10115/25-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Apple», модель «Iphone 16 PRO».

Надалі під час огляду мобільного телефону «Apple», модель «Iphone 16 PRO» у додатку «Trust» здійснено перехід в електронний гаманець електронної валюти «USDT»(мережа Tron) та встановлено Криптографічних рахунки ОСОБА_6 :

ОСОБА_7 .

З метою встановлення ланцюгу перерахування електронних коштів, проведено аналітичне дослідження з використанням спеціального програмного забезпечення reactor.chainalysis та здійснено огляд електронних цифрових гаманців ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено електронно-цифрові гаманці розміщені на блокчейні «Tether», належать невстановленим особам, що отримували віртуальні активи з криптогаманців ОСОБА_6 :

НОМЕР_1;

НОМЕР_2;

НОМЕР_3;

НОМЕР_4;

НОМЕР_5;

НОМЕР_7;

НОМЕР_6;

НОМЕР_8;

Також під час перевірки, як зазначає прокурор, встановлено переказ електронних цифрових активів в розмірі більше 400 тис. USDT з криптогаманців афілійованих ОСОБА_9 в адресу криптогаманців, які використовується для прийому платежів за продаж наркотичних засобів та психотропних речовин інтернет крамниці «AlphaPo Narco», «RC Cartel», «RC Cartel1», поряд з цим також наявні перерахування у розмірі близько 250 тис. USDT на підсанкційну російську криптобіржу «garantex».

Поряд з цим встановлено, що інші учасники злочинного угрупування з числа громадян Республіки Туреччина, систематично передають готівкові грошові кошти до обмінного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовується за адресою: АДРЕСА_2, який виконує функції «криптообмінника» та фактично контролюється ОСОБА_9 , про що свідчать відомості отримані під час проведення обшуку за вищевказаною адресою.

Таким чином ОСОБА_4 , використовує власні криптогаманці для транзиту коштів отриманих від незаконної діяльності пов`язаної з контрабандою наркотичних засобів у Західну Європу, а також здійснює перерахування коштів на підсанкційні інтернет-ресурси рф.

Постановою слідчого від 25.03.2025 криптовалютні гаманці:

НОМЕР_5

НОМЕР_7.

НОМЕР_1;

НОМЕР_2;

НОМЕР_3;

НОМЕР_4;

НОМЕР_5;

НОМЕР_7;

НОМЕР_6;

НОМЕР_8, визнано речовими доказами, оскільки вони були засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які знаходяться на вказаних криптовалютних гаманцях, оскільки вони могли були предметом легалізації коштів, які отримані кримінально протиправним шляхом.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, суд накладає арешт на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя на підставі наданих доказів вважає, що перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що у даному випадку майно, визнане речовими доказами, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій,

Таким чином, за встановлених обставин арешт зазначеного майна відповідатиме меті кримінального провадження та виконуватиме завдання такого заходу забезпечення, як арешт майна, що, зокрема, полягає у збереженні речових доказів та відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

У цьому випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, відчужувати, користуватись та видозмінювати зазначене майно.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, судом встановлені підстави для накладення арешту на майно, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Слідчий суддя у даній ухвалі повністю не наводить зміст документів доданих до клопотання (доказів), оскільки він обмежений таємницею досудового розслідування згоду на розкриття якої слідчим, прокурором йому не надано.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0002386 від 21.11.2024 на криптовалютні активи токени USDT в мережі TRON TRC-20, випущені компанією Tether, які знаходяться та зберігаються на криптовалютних гаманцях:

НОМЕР_5

НОМЕР_7.

НОМЕР_1;

НОМЕР_2;

НОМЕР_3;

НОМЕР_4;

НОМЕР_5;

НОМЕР_7;

НОМЕР_6;

НОМЕР_8, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1