Справа № 140/1976/19
Провадження № 1-кп/131/21/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 21.12.2023 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник обвинуваченого: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , на початку грудня 2018 року, точної дати не встановлено, маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення, прийшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_6 , в якому проживає ОСОБА_7 , та зайшов до даного домогосподарства через хвіртку.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого, майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення, ОСОБА_3 через зачинені вхідні двері, що були незамкнені на замок, проник всередину підсобного приміщення господарської будівлі, що розташоване на території вказаного домоволодіння, звідки умисно, таємно з корисливих спонукань здійснив крадіжку належних ОСОБА_7 двох гірських (спортивних) велосипедів, а саме велосипеду «ТОР RIDER 24» чорного кольору із бірюзовими полосами, вартість якого відповідно до висновку експерта від 29.03.2019 №2203-2204/19-21 складає 2576,64 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят шість грн. 64 коп.) і велосипеду «ТОР RIDER 26» чорного кольору із жовтими та зеленими полосами, вартість якого відповідно до висновку експерта від 29.03.2019 №2203-2204/19-21 складає 2665,77 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять грн. 77 коп.), після чого покинув територію вищевказаного домоволодіння, викрадені велосипеди привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 5242,41 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана із проникненням до іншого приміщення.

Крім того, 02.08.2020 ОСОБА_8 в нічний час доби, точний час слідством не встановлено, на зупинці громадського транспорту, що розташована біля цілодобового продуктового магазину по вул. Горького, 6Б м. Немирів Вінницької області, знайшов мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J320» який з власної необережності 01.08.2020 втратив ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_8 02.08.2020 близько 09:30 год. на зупинці громадського транспорту в с. В. Бушинка Немирівського району, випадково зустрівся зі своїм знайомим, ОСОБА_3 якому на прохання останнього добровільно передав знайдений мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J320». Після чого, ОСОБА_3 використовуючи мобільний додаток «Приват 24» у мобільному телефоні марки «Samsung» моделі «J320», змінив пароль доступу клієнта, увійшов до електронного кабінету власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та виявив наявність на вказаному рахунку грошових коштів, після чого у ОСОБА_3 виник єдиний намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи що грошові кошти на вищевказаному картковому рахунку завідомо є чужими для нього, тобто такими, що перебувають у власності іншої особи, таємно, повторно, з корисливих мотивів, протиправно, о 13:51 год., з карткового рахунку № НОМЕР_1 «ПриватБанку» належному ОСОБА_9 , за власною ініціативою поповнив рахунок мобільного телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 на суму 102,00 грн. з метою подальшого переведення їх у готівку, проте у зв`язку із зарахуванням даної суми в якості оплати мобільних послуг, не зміг цього зробити, тобто розпорядився вказаними коштами на власний розсуд.

У подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи використовувати мобільний додаток «Приват24» у телефоні ОСОБА_9 , 02.08.2020 о 13:55 год., з вищевказаного карткового рахунку належного останньому, за власною ініціативою поповнив рахунок мобільного телефону НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 на суму 1004,00 грн. з метою подальшого переведення їх у готівку, тобто розпорядився вказаними коштами на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_3 продовжуючи використовувати мобільний додаток «Приват24» у телефоні ОСОБА_9 , 02.08.2020 о 14:08 год., з карткового рахунку «ПриватБатку» належного ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , за власною ініціативою поповнив рахунок мобільного телефону НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 на суму 1004,00 грн. з метою подальшого переведення їх у готівку, тобто розпорядився вказаними коштами на власний розсуд.

Після чого, ОСОБА_3 виконуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зокрема рештою коштів наявних на картковому рахунку «ПриватБатку» № НОМЕР_1 належного ОСОБА_9 , таємно, повторно, з корисливих мотивів, 03.08.2020 о 02:48 год. використовуючи мобільний додаток «Приват24» у телефоні ОСОБА_12 з карткового рахунку «Приват Батку» належного останньому, протиправно перерахував на банківську картку АТ «Ощадбанк», що належить ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6030,00 грн. так як вказана картка з дозволу останнього знаходилась у постійному користуванні ОСОБА_3 .

Окрім того, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, повторно, з корисливих мотивів, 03.08.2020 о 06:18 год. використовуючи мобільний додаток «Приват24» у телефоні ОСОБА_9 з карткового рахунку «ПриватБанку» належного останньому, протиправно перерахував на банківську картку АТ «Ощадбанк», що належить ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2824,05 грн., так як вказана картка з дозволу останнього знаходилась у постійному користуванні ОСОБА_3 .

Після чого, ОСОБА_3 в період часу з 03 по 11 серпня 2010 року, через банкомат АТ «Ощадбанк» №А0100002, що розташований за адресою: вул. Горького, 103 м. Немирів Вінницької області отримав частинами вищевказані грошові кошти готівкою, на загальну суму 8854,05 грн. якими розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 , заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 10964,05 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи намір на незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, попередньо домовившись з громадянином ОСОБА_13 під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_14 про збут наркотичних засобів, 05 квітня 2019 року зустрівся із ОСОБА_15 з тильної сторони приміщення супермаркету «Малина-Маркет 1», адреса якого: вул. Горького, 95, ад. Немирів Вінницької області, де придбав у останнього з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів - канабісу, ОСОБА_3 попередньо домовившись із ОСОБА_14 про місце і час збуту, 05 квітня 2019 року близько 18:00 год. зустрівся з ним на АДРЕСА_2 поблизу сільського будинку культури, де ОСОБА_3 умисно, незаконно з корисливих спонукань за грошову винагороду в сумі 800 (вісімсот) грн. збув ОСОБА_14 8 (вісім) паперових згортків із подрібненою речовиною рослинного походження, які того ж дня були вилучені працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № 419 від 09.04.2019, подрібнені речовини рослинного походження, що містяться у кожному із восьми паперових згортків, вилучених 05.04.2019 у гр. ОСОБА_13 - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою, 20,90 гр. (у перерахунку на висушену речовину).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєних інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при зазначених вище обставинах визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинуваченні відповідають дійсності та ним визнаються в повному обсязі. Крім того, обвинувачений вказав, що зробив належні висновки та щиро кається.

У ході судового розгляду судом досліджено надані сторонами докази що характеризують особу обвинуваченого. Так, досліджено довідку Немирівської ЦРЛ НРР, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; довідку інформаційного центру ГУНП у Вінницькій області щодо судимості згідно, якої ОСОБА_3 неодноразово судимий; вирок Вінницького міського суду від 21.12.2023 року згідно якого ОСОБА_3 судимий за ч. 2 ст. 307 КК України, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; довідку характеристику, згідно якої ОСОБА_3 характеризується негативно.

Крім того, судом досліджено ряд інших процесуальних документів для подальшого правильного вирішення питань, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185 та ч. 2 ст. 307 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана із проникненням до іншого приміщення; за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно; ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 під час судового розгляду встановлено щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому судом встановлено - рецидив злочинів.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність кримінальних правопорушень та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, зокрема злочини передбачені за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 307 КК України, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами. Також, судом враховується наявність обставини що обтяжує покарання обвинуваченому - рецидив злочинів.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та його перевиховання не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, суд враховує, що ст. 70 КК України визначено правила призначення покарання за сукупністю злочинів. Згідно з якими, При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу визнано винною.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2023 більш суворим за цим вироком.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст.22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

За правилами ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_9 надав суду належні та допустимі докази про заподіяння обвинуваченими ОСОБА_3 матеріальних збитків.

Таким чином, позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 14463 грн. 95 коп.

При цьому цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, не підлягає задоволенню внаслідок необґрунтованості.

Також судом установлено, що 15.10.2019 в межах даного кримінального провадження слідчим суддею Немирівського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 109850 гривень. Ухвалами Немирівського районного суду Вінницької області від 09.12.2019 та 23.01.2020, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення застави з покладенням на нього певних обов`язків. У подальшому 27.01.2020 ОСОБА_3 звільнено з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» в зв`язку із внесенням застави.

Однак, перебуваючи під дією вищенаведеного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 22.02.2021 слідчим суддею Немирівського районного суду Вінницької області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який у подальшому останній засуджений.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 в період дії запобіжного заходу порушив покладені на нього судом обов`язки, тому заставу внесену за ОСОБА_3 в розмірі 109850 гривень слід звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 70 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2023 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з 15.10.2019 по 27.01.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1458 грн.

Після набрання вироком законної сили, сплачені в якості застави за ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 109850 гривень (сто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. - звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Речові докази у кримінальному провадженні: велосипеди «ТОР RIDER 24» та «ТОР RIDER 26» повернути потерпілому ОСОБА_7 . Арешт накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду на вказане майно - скасувати.

Мобільний телефон «Samsung» моделі «GTC3322» із IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 повернути ОСОБА_11 ; мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А1010а20» із IMEI 1: НОМЕР_7 ; IMEI 2: НОМЕР_8 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А536» із IMEI 1: НОМЕР_9 ; IMEI 2: НОМЕР_10 , із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 повернути ОСОБА_8 . Арешт накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду на вказане майно - скасувати.

Подрібнену речовину рослинного походження, що містяться у кожному із восьми паперових згортків, вилучених 05.04.2019 у гр. ОСОБА_13 загальною масою, 20,90 гр. (у перерахунку на висушену речовину) - знищити. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду на вказане майно - скасувати.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 14463 грн. 95 коп. відшкодування майнової шкоди завданої злочином

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя