У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кожанка, Фастівського району, Київської обл., громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

якому пред`явлено підозру в рамках кримінального провадження № 0001290 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2024, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України ,-

за участю прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6

Встановив:

09.12.2024 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м.Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому пред`явлено підозру в рамках кримінального провадження № 0001290 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2024, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.114-1 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001290 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.12.2024, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.12.2024 за допомогою програми для обміну миттєвим повідомленнями «Telegram» з ОСОБА_5 зв`язалась невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує акаунт з іменем користувача « ОСОБА_7 » шляхом надсилання смс-повідомлення та запропонувала останньому заробіток, який полягав у здійсненні підпалу транспортних засобів, які відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань, за грошову винагороду на що ОСОБА_5 погодився.

В подальшому, в ході обговорення відповідної пропозиції даною невстановленою досудовим розслідуванням особою « ОСОБА_7 » в особистих листуванням у програмі для обміну для миттєвими повідомленнями «Telegram» ОСОБА_5 погодився здійснити підпал відповідного транспортного засобу за грошову винагороду в розмірі 10 000 доларів США.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою досудовим розслідування особою « ОСОБА_7 », ОСОБА_5 мав підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у програмі для обміну для миттєвими повідомленнями «Telegram» в особисті листування для погодження.

Надалі, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу, 05.12.2024 приблизно о 18:00, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, дізнався про належність автомобіля «Гранд Черок», д.н.з. « НОМЕР_1 » військовослужбовцю ЗС України та виявивши на ньому достатні ознаки для приналежності до Збройних Сил України здійснив його фото за допомогою власного мобільного телефону, яке в подальшому в особисті листування з невстановленою досудовим розслідування особою « ОСОБА_7 » у програмі для обміну для миттєвими повідомленнями «Telegram» та надалі отримав від вказаної особи підтвердження та вказівку на здійснення підпалу, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій умисел, достовірно знаючи, що зазначений транспортний засіб належить військовослужбовцю ЗС України, 06.12.2024 приблизно о 06 год. 11 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи при собі заздалегідь підготовлені засоби для вчинення злочину, вчинив підпал автомобіля синього кольору «Гранд Черок», державний номерний знак - « НОМЕР_1 », тим самим довів до кінця свій злочинний умисел, скерований на здійснення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

07.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України.

07.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України. Вказане повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 06.12.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.12.2024;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 07.12.2024;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 07.12.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів, що є достатнім для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив інкримінований йому тяжкий злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_5 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом підпалу транспортних засобів, належних військовослужбовцям ЗС України, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Таким чином, з огляду на ці обставини, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також учинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, наголосив на фактичних обставинах, вказаних у клопотанні, та наполягав на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_6 виступав проти задоволення клопотання слідчого, просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив суд, не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи тим, що він має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, 07.12.2024 ОСОБА_5 був затриманий в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, і відповідно 07.12.2024 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_8 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Так, суд приходить до висновку, що є обґрунтованим наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Цей ризик підтверджується фактом відсутності у підозрюваного міцних соціальних та родинних зв`язки, що сприяє переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду. Усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик підтверджується тим, що на даному етапі органу досудового розслідування не вдалось встановити чи одноособово ОСОБА_8 , чи в змові з кимось діє, на власний розсуд чи за вказівкою інших осіб. Відтак, існує вірогідність, що ОСОБА_5 , може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується, наступним чином, оскільки підозрюваний не має офіційного доходу/працевлаштування, єдиним способом заробітку для нього може бути продовження цієї протиправної діяльності.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Крім іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та майновий стан.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти основ національної безпеки України, майновий стан підозрюваного та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.02.2025 року включно.

При цьому, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 182, 183, 184, 194 КПК України, -

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.02.2025 року без визначення в якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Взяти під варту в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1