Провадження № 1-кп/461/273/25
УХВАЛА

18.03.2025 року, Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0003459 від 19.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Севастополя, АРК Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Галицькому районному суді м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

У судове засідання, призначене на 18.03.2025 року для допиту в якості потерпілого ОСОБА_6 не прибув, причин неявки суду не повідомив.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні характеризується не лише правами, але й покладеними на нього законом обов`язками, одним з яких є обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; (п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК України).

Невиконання цього обов`язку може бути обумовлене лише поважними причинами, вичерпний перелік яких визначений ст. 138 КПК України, а саме:

1.затримання, тримання під вартою або відбування покарання;

2.обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;

3.обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);

4.відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо;

5.тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;

6.смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;

7.несвоєчасне одержання повістки про виклик;

8.інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Забезпечення проведення судового провадження у розумні строки ч. 2 ст. 28 КПК України покладено на суд, а Розділом ІІ КПК України передбачені механізми, спрямовані на забезпечення виконання потерпілим своїх процесуальних обов`язків, а саме - заходи забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення грошового стягнення.

Право суду накласти грошове стягнення на особу, яка не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, передбачене ч. 3 ст. 146 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

У випадку, якщо потерпілий, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду (ч. 1 ст. 139 КПК України).

Порядок та способи виклику особи до суду визначені у ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою.

Частина 9 статті 135 КПК України визначає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч. 1 ст. 136 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_6 , був належним чином повідомлений про дату та час підготовчого судового засідання, призначеного на 22.01.2025 року та судових засідань, призначених на 11.02.2025 року, 20.02.2025 року та 18.03.2025 року шляхом телефонограм та судових повісток, однак до суду не прибував, причин неявки не повідомляв, а тому суд приходить до переконання, що потерпілий неодноразово порушив свій процесуальний обов`язок, визначений п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених чим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 року закріплено на рівні 3028 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Враховуючи, що потерпілий неодноразово не виконав свого процесуального обов`язку без поважних причин, що перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, суд вважає за необхідне накласти на останнього грошове стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому кримінальним процесуальним законом на рівні 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.323, 139, 144, 146 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Накласти грошове стягнення на потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень, яке підлягає стягненню з потерпілого в дохід держави.

Роз`яснити потерпілому, що відповідно до положень ст. 147 КПК України він має право на подання клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення суду, який її виніс у разі обґрунтованих доводів про безпідставність накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1