ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1477/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 травня 2024 року про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 24.06.2023,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що в даній справі прокурор просить накласти арешт на сітку, яка у передбачений кримінально процесуальним законом спосіб, не була тимчасово вилучена, оскільки дізнавач отримав сітку на підставі акту прийому-передачі, що унеможливлює вирішення питання про арешт майна.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасово вилучене майно 19.11.2024, в приміщенні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області «Харківський рибоохоронний патруль» за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 916, а саме: сітка з льоси сірого кольору, довжиною 80 метрів, висотою 1,2 метри, діаметр вічка 17 мм, з поплавками білого кольору, по обидві сторони сетеполотна перебуває шнур, який фіксує сітку, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо клопотання про поновлення строку зазначив, що участі у судовому засіданні не приймав, оскаржувана ухвала надійшла 03.12.24 року.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що заступник начальника відділу охорони водних біоресурсів «Харківський рибоохороний патруль» Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області ОСОБА_7 , в приміщенні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області «Харківський рибоохоронний патруль» за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 916, 19.11.2024, відповідно до акту прийому-передачі передав старшому дізнавачу СД ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 сітку з льоси, яка була вилучена у ОСОБА_6 під час складання адміністративного протоколу та яка зберігалась на Печенізькій дільниці Харківського рибоохоронного патруля.

20 листопада 2024 року було проведено огляд предмету, а саме сітки з льоси.

Вказаний предмет визнано речовим доказом та у зв`язку з тим, що він може мати відношення до вчинення правопорушення, оскільки може бути об`єктом незаконних дій просив слідчого судді накласти на нього арешт, проте слідчий суддя відмовив.

Сторони провадження в судове засідання не з`явилися, про час та місце були повідомлені належним чином.

Прокурор надіслав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Від власника майна жодних клопотань не надходило.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки апелянт довів поважність пропуску строку, в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймав.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що сектором дізнання ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000017 від 24.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

22.06.2023 до ВП №1 Чугуївського РУП надійшла заява від т.в.о. начальника Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області про те, що 09.06.2023, близько 04.00 год., на Печеніжському водосховищу, поблизу с. Хотімля, Чугуївського району, Харківської області, гр. ОСОБА_6 , незаконно добував водні ресурси в нерестовий період, забороненими засобами ловлі.

Після проведення допиту, заступник начальника відділу охорони водних біоресурсів «Харківський рибоохороний патруль» Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області ОСОБА_7 , в приміщенні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області «Харківський рибоохоронний патруль» за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 916, 19.11.2024, відповідно до акту прийому-передачі передав старшому дізнавачу СД ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 сітку з льоси, яка була вилучена у ОСОБА_6 під час складання адміністративного протоколу та яка зберігалась на Печенізькій дільниці Харківського рибоохоронного патруля.

20 листопада 2024 року було проведено огляд предмету, а саме сітки з льоси та встановлено що об`єктом огляду є сітка з льоси сірого кольору, вказані її розміри.

Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В ч.5 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, на думку колегії суддів, безпідставно проігнорував та не встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, оскільки останнє відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді, про те що вказана сітка не була тимчасово вилучена у процесуальний спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що первинно було складено адміністративний матеріал щодо громадянина ОСОБА_6 .

В подальшому за заявою т.в.о. начальника Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області було внесено відомості до ЄРДР.

19.11.2024 року після проведення допиту, заступник начальника відділу охорони водних біоресурсів «Харківський рибоохороний патруль» Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області ОСОБА_7 , в приміщенні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області «Харківський рибоохоронний патруль» за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 916, , відповідно до акту прийому-передачі передав старшому дізнавачу СД ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 сітку з льоси, яка була вилучена у ОСОБА_6 під час складання адміністративного протоколу та яка зберігалась на Печенізькій дільниці Харківського рибоохоронного патруля.

20 листопада 2024 року старшим дізнавачем було проведено огляд предмета, а саме сітки з льоси сірого кольору і в той же день вказану сітку було визнано речовим доказом.

З огляду на вказане, сітка визнана речовим доказом, була передана дізнавачу у законний спосіб в межах його службових повноважень і фактично, з огляду на складені процесуальні документи, вона була вилучена, місцем зберігання було визначено камеру схову речових доказів ВП №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.

Таким чином, вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучені предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею оскаржена ухвала прийнята передчасно та необґрунтовано.

Приймаючи рішення про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.1,3 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді з постановленням нової ухвали, якою належить задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 травня 2024 року про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 24.06.2023.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16 травня 2024 року про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 24.06.2023- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000017 від 24.06.2023 року - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 19.11.2024 року в приміщенні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Харківській області «Харківський рибоохоронний патруль» за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 916, а саме на:

сітку з льоси сірого кольору, довжиною 80 метрів, висотою 1,2 метри, діаметр вічка 17 мм, з поплавками білого кольору, по обидві сторони полотна перебуває шнур, який фіксує сітку, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Місцем зберігання названого майна визначити камеру схову речових доказів ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді