Справа № 333/129/24
Провадження № 1-кп/333/270/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження в режимі відеоконференції внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000538 від 06.12.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митрофанівка, Новгородківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, який перебуває на посаді гранатометника 2 Механізованого відділення 3 Механізованого взводу 9 Механізованої роти З М/В військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, який має на утриманні малолітніх дітей 2011 та 2022 року народження, який не є адвокатом або депутатом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.11.2012 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15. ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, вирок вступив у законну силу03.12.2012 року. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки; 11.10.2016 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 146 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, по ч. 2 ст. 121 КК України виправдання, вирок вступив в законну силу 29.08.2017 року. Перегляд вироку: 29.08.2017 року Апеляційний суд Кіровоградської області, визначення ст. 404 КПК України, відмінити виправдання по ч. 2 ст. 121 КК України, кримінальне провадження по ч. 2 ст. 121 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з недостатністю доказів. Звільнений 07.09.2021 року, Кіровоградське СІЗО (№14), відбуття строку покарання ч. 5 ст. 72 КК України,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2022 року наказом командира військової частими НОМЕР_1 № 38 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду кулеметника розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти та вважати таким, що з 22 квітня 2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши кримінальне правопорушення (проступок) за наступних обставин.

При невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, ОСОБА_4 придбав завідомо підроблений документ посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , на його ім`я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

05 грудня 2023 року, приблизно о 20 годині 48 хвилин, ОСОБА_4 , під час керування транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний помер НОМЕР_3 , був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Запоріжжя, вул. Очаківська, буд. 1В, де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 25 лютого 2023 року територіальним сервісним центром 0541, що виготовлений за допомогою термосублімаційного способу друку, який не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінально проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, перебуваючи у зоні бойових дій йому необхідні були права на керування транспортними засобами, він через інтернет-оголошення зв`язався з дівчиною з Вінницької області для отримання прав, дівчина вислала йому талон з автошколи та права, зазначив, що не міг здогадатися, що права підробні, заплатив за них 10000,00 грн., коли його минулої осені зупинили на блок-пості у м. Запоріжжі, то відразу виявили, що права підробні. Протиправне діяння, яке ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які помякшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального проступку, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра).

Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити йому покарання в межах санкції статті 358 ч. 4 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

У порядку ст.122, ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: спец пакет № 3842542, в який упаковано посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та первинну упаковку, який долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000538 від 06.12.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1