Справа № 466/781/25
Провадження № 1-кп/466/504/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні №0000582 від 05.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пониква Бродівського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

клопотання прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України

в с т а н о в и в :

Відповідно до пред`явленого обвинувачення встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №355 від 09.12.2023 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 із дислокацією за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Втім, військовослужбовець військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного начальника, 12.12.2023 самовільно залишив тривалістю понад три доби військову частину НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 до 07.01.2025, тобто до моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 з 12.12.2023 по 07.01.2025 був відсутній на службі без поважних причин та не виконував свої службові обов`язки до моменту затримання 07.12.2025 в порядку ст.208 КПК України.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

27.02.2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України та просив закрити кримінальне провадження стосовно нього згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Крім того, від захисника ОСОБА_4 поступило клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки він бажає повернутися до військової служби у військову частину НОМЕР_2 . Разом із цим, просив долучити до матеріалів кримінального провадження письмову згоду тво. командира військової частини НОМЕР_2 , щодо подальшого проходження служби солдатом ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_2 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав викладених у ньому, просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки ОСОБА_5 бажає повернутися до військової служби військової частини НОМЕР_2 . Наслідки закриття із зазначених підстав обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами: 1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 можливе за наступних підстав:

1) особа вчинила злочин, передбачений ст.ст.407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч.5 ст.407 та ч.4 ст.408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

25.02.2025 тво. командира військової частини НОМЕР_2 надано письмову згоду на повернення для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 надано згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та заявлено про намір щодо продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України; під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України; командиром військової частини НОМЕР_2 надано згоду на продовження проходження обвинуваченим військової служби; обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, надавши згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку, що слід задовольнити клопотання прокурора, захисника та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

За положеннями ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Відповідно до абз. 3 ч.3 ст. 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Отже з врахуванням викладеного, слід зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_5 на військовій службі та зобов`язати не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Оскільки судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження, відповідно до ч.1 ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, і особа підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст. ст. 401 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора, захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0000582 від 05.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі судового засідання.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_5 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Шевченківський районний суд м. Львова та Львівську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону про прийняття ОСОБА_5 для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1