ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/194/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/201/25 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000210 від 06.08.2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Червоний Дінець Балаклійського району Харківської області, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня спеціальна, офіційно працює водієм автотранспортних засобів 3 класу Шебелинської колони автомобільної та механізованої техніки Шебелинського відділення з видобутку газу газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: -періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту проголошення даного вироку, а саме з 15.04.2024 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 - задоволено частково. Стягнуто з цивільного відповідача ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду, спричинену злочином, в розмірі 237000,00 (двісті тридцять сім тисяч) гривень. Згідно вироку 05 серпня 2022 року, близько 11:15 годині, ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в межах своєї смуги по автодорозі «Мерефа-Лозова-Павлоград»+24 км, за межами населеного пункту с.Таранівка в напрямку с.Беспалівка Чугуївського району Харківської області. Проїжджа частина являла собою горизонтальну ділянку місцевості з сухого асфальтобетону, шириною 7,1м, призначена для двох напрямків руху, до якої з обох боків примикають узбіччя.

В цей час, у зустрічному напрямку, в межах своєї смуги рухався мотоцикл «Bajaj a67 Dominar D400», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху свого транспортного засобу, ОСОБА_9 , з метою об`їзду перешкоди у виді бетонних блоків, розташованих на його смузі руху, не переконавшись у безпечності здійснення маневру, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мотоциклом «Bajaj a67 Dominar D400», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної події водію мотоцикла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку експерта № 12-14/40-Зм/23 від 22.03.2023 року були спричинені:

-садна в області правового стегна, що відноситься до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995);

-закритий перелом обох щиколоток лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за тривалістюрозладу здоров`я, характерних для даного виду травми та її тяжкості (згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995);

-відкритий 3В ступеня внутрішньо-суглобовий багатоуламковий перелом проксимального відділу обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_9 порушив вимоги підпунктів 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Згідно висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/20235 від 01.11.2023 року, з технічної точки зору, порушення водієм ОСОБА_9 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Дії ОСОБА_9 кваліфікуються як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України. Не погодившись з вироком, потерпілий та прокурор у кримінальному провадженні подали апеляційні скарги.

Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги.

Потерпілий в своїй апеляційній скарзі просив вирок суду в частині відмови в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 скасувати та постановити нове рішення в цій частині вироку, яким задовольнити цивільний позов в повному обсязі. Обгрунтовуючи апеляційні доводи, потерпілий посилається на те, що він з 17.03.2022 перебуває на службі в ЗСУ. З моменту заподіяння потерпілому травм, обвинувачений жодного разу не намагався зв`язатися з позивачем. Під час проведення слідчого експерименту, обвинувачений повідомляв інформацію, яка не відповідала дійсності, що підсилювало моральну шкоду, спричинену потерпілому. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий не міг виконувати обов`язки служби понад 1 рік, що створило обставини неотримання доходу, який позивач міг реально отримати, перебуваючи на службі. Таким чином, ОСОБА_9 спричинив потерпілому реальні збитки у вигляді втрати доходу у загальній сумі 2 285 157,22 гривень, що є різницею між нарахованими щомісячними доходами військовослужбовця у період з серпня 2022 по серпень 2023 та доходом за липень 2022, який помножено на 12 місяців. На підтвердження нарахованих сум позивачем було надано до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, а також медичну документацію. Придатним до військової служби потерпілого визнано лише 27.07.2023.

Крім того, вартість ремонту мотоцикла складає 60800 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який підтримав позицію представника потерпілого, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Враховуючи, що прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги, вирок суду переглядається лише в частині правильності вирішення судом цивільного позову потерпілого. Перевіряючи апеляційні доводи потерпілого щодо необхідності, на його думку, задоволення цивільного позову в повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку. Відповідно до частини 2 статті 17 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. У ході вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування. Цих вимог закону під час вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 у частині відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 місцевий суд не дотримався. З матеріалів провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 пред`явив до ОСОБА_9 цивільний позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 2 345 957,22 гривень та моральну шкоду в сумі 300 000 гривень. Свої вимоги потерпілий обгрунтовує тим, що 2 285 157,22 гривень він втратив як дохід, а саме виплати військовослужбовцям, та 60 800 гривень складає вартість ремонту його мотоцикла. Суд першої інстанції вирішуючи цивільний позов зазначив, що потерпілим до цивільного позову додано розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу мотоциклу, який складає 60800,00 гривень, що знаходиться в межах страхової суми, визначеної в полісі, а тому вказана сума шкоди має бути стягнута зі страховика в разі пред`явлення до нього відповідного позову.

Щодо вимог потерпілого про стягнення з обвинуваченого шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності потерпілим, суд першої інстанції вказав, що до позовної заяви не надано доказів, підтверджених закладом охорони здоров`я, про час втрати працездатності, а також довідки про середній або сукупний місячний заробіток (дохід) за три останні календарні місяці до роботи, що передували ушкодженню здоров`я, в зв`язку з чим визначити розмір втраченого особою доходу неможливо, тому суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до умов укладеного обвинуваченим страхового полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, підлягає відшкодуванню страховиком ТДВ СК «Альфа Гарант» у межах 260000,00 (двісті шістдесят) тисяч гривень, а отже моральна шкода, яка підлягає виплаті страховиком у разі пред`явлення вимог до нього, становить 5% від цієї суми, а саме 13000,00 гривень. Інша частина моральної шкоди, що присуджується судом на користь потерпілого, у розмірі 237000,00 (двісті тридцять сім тисяч) гривень, підлягає стягненню з обвинуваченого. Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_9 на момент вчинення ДТП була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується наданим до матеріалів справи страховим полісом №АТ/1591739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з ТДВ СК «Альфа-Гарант», , тобто зазначений транспортний засіб страховик прийняв на страхування на випадок заподіяння шкоди третім особам під час ДТП за його участю.

Згідно умов вказаного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, підлягає відшкодуванню страховиком ТДВ СК «Альфа Гарант» в межах 260000,00 (двісті шістдесят) тисяч гривень; за шкоду, заподіяну майну потерпілого в межах 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень. Сума франшизи складає 2500,00 гривень. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди в передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

В даному випадку, суд першої інстанції фактично без залучення страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» визначив межі його відповідальності в частині стягнення вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу та моральної шкоди. Крім того, судом першої інстанції надано оцінку вимозі позивача про стягнення з відповідача обвинуваченого ОСОБА_9 шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою потерпілим працездатності, та відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, мотивувавши свої висновки. Однак, відповідно до пункту 23.1 статті 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» видами шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є в тому числі і шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, яка в межах страхових виплат має бути покладена на страховика. В даному випадку, за умови підтвердження розміру шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, вона мала б бути стягнена з страховика в межах страхових виплат. При цьому, слід враховувати, що на страховика також покладається обов`язок відшкодувати потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У зв`язку із наведеним, виходячи із страхової суми, яка підлягає відшкодуванню страховиком ТДВ СК «Альфа Гарант» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, в межах 260000,00 (двісті шістдесят) тисяч гривень, та розміру моральної шкоди, що стягується зі страховика, розмір виплати шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою потерпілим працездатності, яка підлягає стягненню ТДВ СК «Альфа Гарант» може бути зменшено, відповідно різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у разі недостатності страхової виплати, покладається на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Виходячи з вимог, що викладені у цивільному позові потерпілого та їх обсягу, суд апеляційної інстанції приходить висновку про необхідність залучення до участі у справі страховика ТДВ СК «Альфа Гарант», оскільки вирішення цивільного позову за участі страховика безпосередньо може вплинути на розмір відшкодування, що може бути покладений на обвинуваченого ОСОБА_9 , у випадку підтвердження обгрунтованості вимоги позивача про стягнення 2 285 157,22 гривень, які він втратив як дохід, у зв`язку із його тимчасовою непрацездатністю. З урахуванням наведеного, висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є передчасним, тому вирок суду в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з призначенням розгляду провадження в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. На переконання суду апеляційної інстанції, вищенаведені обставини мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення та визнаються судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно, всебічно розглянути заявлений цивільний позов і винести законне, обґрунтоване та справедливе рішення в цій частині. Під час розгляду провадження в місцевому суді в порядку цивільного судочинства необхідно перевірити доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_10 , та вирішити питання щодо залучення до справи ТДВ СК «Альфа Гарант», що може безпосередньо вплинути на обсяг відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_9 . За таких обставин, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового розгляду в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково. Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 - скасувати. Призначити новий розгляд провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, в частині призначення нового розгляду цивільного позову у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: