ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/626/25 Справа № 210/5835/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2024 року, якою залишено без задоволення подання про приведення вироку у відповідність до вимог закону стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2024 року подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що ОСОБА_7 вчинив злочин, а саме крадіжку, поєднану з проникненням у житло та інше приміщення, що не є дрібним викраденням чужого майна та не охоплюється складом ст. 51 КУпАП через наявність кваліфікуючої ознаки, яка значно підвищує суспільну небезпеку такого діяння та є кримінально караним діянням, передбачене Особливою частиною КК України, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від призначеного йому судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З вказаною ухвалою суду не погодився прокурор ОСОБА_6 та оскаржив в апеляційному порядку, вважаючи, що дана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з наступних підстав.

В обґрунтування вказує, що за вироком Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу від 17.11.2021 за ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно вироку епізодом від 13.08.2018 становив 881 грн (0,5 прожиткового мінімуму від 1762 грн), тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2018 повинна перевищувати 1762 грн. 00 коп.

На день розгляду подання, діяння, за вчинення 1 епізоду від 13.08.2018, яким ОСОБА_7 засуджено вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2021, не може вважатись крадіжкою в розумінні ст. 185 КК України, оскільки вартість майна за заволодіння яким останній в тому числі засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність. На підставі наведеного, вартість викраденого ОСОБА_7 , майна по епізоду від 13.08.2018 складає 550 гривень, що становить суму менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, для діянь вчинених у 2018 році, що становить 1762 гривні.

Відповідно ч.2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_7 не може підлягати кримінальному покаранню за викрадення чужого майна (таємне викрадення чужого майна), за епізодом від 13.08.2018 вартість якого складала 550 гривень, що є меншим ніж 1762 грн., а тому він підлягає звільненню від епізоду призначеного за ч.3 ст. 185 КК України згідно вироку Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2021 року.

Разом з цим, згідно вироку суду ОСОБА_7 вчиняв крадіжку, вчиненого повторно, поєднаною з проникненням в житло. Такі дії засудженого не охоплюються диспозицією ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-ІХ, відповідальність за незаконне проникнення до іншого володіння особи передбачено ст. 162 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого усунена законом, підлягає негайному звільненню від покарання. Суд не має повноважень змінювати правову кваліфікацію злочину при виконанні вироку, тому ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання за епізодом від 13.08.2018.

Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області стосовно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення покарання у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2021 за ч.3 ст. 185 за епізодом від 13.08.2018 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

В іншій частині раніше призначене покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2021, яким засуджено ОСОБА_7 залишити незмінним.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Засуджений про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора повідомлений належним чином, клопотання про бажання приймати участь у судовому засіданні від нього не надходило, тому колегія суддів, в порядку ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги прокурора за відсутності засудженого та прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції не додержано вказаних вимог закону та допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ч. 1 ст.413 КПК України, тягне скасування судового рішення, виходячи з наступного:

Як встановлено під час апеляційного розгляду, вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднана з проникненням в житло, інше приміщення, призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Зі змісту вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2021 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом від 25.07.2020 року - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднана з проникненням в житло на суму 3083 гривні.

За епізодом від 13.08.2018 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення - таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у житло, на суму 550 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні. Відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1762 грн.

Діяння, за вчинення епізоду від 13.08.2018, яким ОСОБА_7 засуджено вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2021, не може вважатись крадіжкою в розумінні ст. 185 КК України, оскільки вартість майна за заволодіння яким останній в тому числі засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено кримінальну відповідальність. На підставі наведеного, вартість викраденого ОСОБА_7 , майна по епізоду від 13.08.2018 складає 550 гривень, що становить суму менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, для діянь вчинених у 2018 році, що становить 1762 гривні.

Згідно з положеннями ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку не вбачається підстав для звільнення ОСОБА_7 за епізодом від 13.08.2018 року, від призначеного йому судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, через наявність кваліфікуючої ознаки, проникнення у житло.

Оскільки вартість викраденого ОСОБА_7 майна 13.08.2018 року на час вчинення діянь не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, до цих діянь має застосовуватися ст.5 КК України. Однак, оскільки діяння вчинене 13.08.2018 року, поєднане з проникненням у житло, дії засудженого підлягали кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України.

Разом з тим, за змістом ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Тобто, з огляду на викладену норму Закону, перекваліфікація діяння, передбаченого ст.185 КК України на ст.162 КК України, можлива лише на стадії судового розгляду, а не під час вирішення питання в порядку виконання вироку.

Оскільки, вчинене 13.08.2018 року ОСОБА_7 діяння, згідно з Законом №3886-ІХ, не може вважатись крадіжкою в розумінні ст. 185 КК України. А тому становище засудженого у даному випадку покращується.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за епізодом від 13.08.2018 за ч.3 ст.185 КК України за вироком Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2021 року, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 413, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2021 року відносно ОСОБА_7 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання за епізодом від 13.08.2018 за ч.3 ст.185 КК України за вироком Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2021 року, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений вироком Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді