Справа № 159/2018/24
Провадження № 1-кп/169/30/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Купичів Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має професійно-технічну освіту, неодружений, є громадянином України, неодноразово раніше судимий: останній раз вироком Турійського районного суду Волинської області від 28 грудня 2021 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, до чотирьох років позбавлення волі; на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, по двох епізодах.

Під час судового розгляду встановлено, що в одному з інкримінованих ОСОБА_5 епізоді вчинення крадіжки сума викраденого майна не перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 02 березня 2024 року близько 11 години в умовах воєнного стану, що діє на підставі указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, перебуваючи неподалік приміщення Купичівської сільської ради по вулиці Томан Томаненка в селі Купичів Ковельського району Волинської області, з метою викрадення чужого майна та з корисливих мотивів шляхом вільного доступу проник через незамкнені двері в середину салону автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , звідки повторно умисно таємно викрав належні ОСОБА_6 особисті речі: мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme ST 68» чорного кольору, вартістю 740 гривень, чотири упаковки засобу інсектофунгіцидного марки «Чистий сад», вартістю 18 гривень 87 копійок за одну упаковку, пластиковий контейнер з інструментами, який не становить майнової цінності для потерпілого, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 815 гривень 48 копійок.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого вказував на наявність підстав для закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 по епізоду вчинення крадіжки за 02 березня 2024 року на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з втратою чинності законом, який встановлював кримінальну протиправність діяння, що інкримінується ОСОБА_5 .

Обвинувачений у судовому засіданні просив задовольнити клопотання захисника та закрити кримінальне провадження щодо нього по епізоду вчинення крадіжки 02 березня 2024 року із вказаної підстави.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали до суду, кожен зокрема, заяви, в яких вказали, що претензій до обвинуваченого не мають та просять розглядати кримінальне провадження без їхньої участі.

Заслухавши учасників судового провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 3 Кримінального кодексу України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 Кримінального кодексу України).

Частиною першою статті 5 Кримінального кодексу України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У вказаному Законі стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, за змістом якої дрібним викраденням чужого майна є крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтею 185 Кримінального кодексу України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що визначається відповідно до положень пункту 5 підрозду 1 розділу ХХ та пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України та станом на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення становив 3028 гривень.

З огляду на вказане, внесені Законом № 3886-IX зміни в розумінні статті 5 Кримінального кодексу України «скасовують кримінальну протиправність діяння» у разі викрадення майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, і мають зворотню дію в часі.

Такий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Відповідно до наведених норм матеріального і процесуального закону, а також враховуючи те, що вартість майна, викрадення якого інкримінується ОСОБА_5 по епізоду 02 березня 2024 року, становить 815 гривень 48 копійок та на день розгляду цього кримінального провадження не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час його вчинення ОСОБА_5 (3028 гривень), що виключає кримінальну протиправність і караність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , то суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для закриття кримінального провадження по вказаному епізоду на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 284, 369-372, 379-2 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 06 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, по епізоду 02 березня 2024 року закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з втратою чинності законом, який встановлював кримінальну протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий