УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/400/25

Провадження № 1-кс/486/119/2025

28 березня 2025 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000117, внесеному 07.02.2025 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

28.03.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000117, внесеному 07.02.2025 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 07.02.2025 року до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення управління Т Департаменту захисту національної державності Служби Безпеки України про те, що утримуваний в Державній установі «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні» Сайд- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, замовив та виготовив посвідчення водія на своє ім`я, що містить ознаки підробки, яке в подальшому із використанням можливостей ТОВ «Нова Пошта» було доставлено на адресу перебування ОСОБА_5 .

У подальшому, у ході проведення низки оперативно-розшукових заходів, було встановлено, що вказаний підроблений документ, який був виготовлений на ім`я ОСОБА_5 , було відправлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має у володінні житловий будинок, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та власне користується мобільним номером телефону НОМЕР_1 , який за інформацією СБ України використовувався в ході злочинної діяльності.

26.03.2025 року в період часу з 06:29 год. до 08:56 год. було проведено обшук за ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході чого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А33» золотистого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , чохол до телефону темно-синього кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , які було поміщено до полімерного сейф-пакунку №WAR1541856, та вилучено до Вознесенського РУП. Вказані речі, згідно з пояснень ОСОБА_6 , належить йому.

На підставі викладеного, враховуючи, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A33» золотистого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , чохол до телефону темно-синього кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , які було поміщено до полімерного сейф-пакунку №WAR1541856, мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, з метою запобігання пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речових доказів, просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися, арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000117, внесеному 07.02.2025 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилученого в ході проведення обшуку від 26.03.2025 року майна, належного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A33» золотистого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , чохол до телефону темно-синього кольору, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , які було поміщено до полімерного сейф-пакунку №WAR1541856, визначивши місцем зберігання майна - кімнату зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1