Провадження №1-кп/389/12/24
У Х В А Л А

27 січня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000971 від 02.11.2023 стосовно

ОСОБА_4 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 16.12.2024 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.02.2025.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин з мірою покарання до 8 років позбавлення волі, не одружений, утриманців не має, не працює, не має постійного місця проживання, раніше судимий, відтак не має достатньо міцних соціальних зв`язків, схильний до вчинення злочинів, тож може переховуватися від суду, впливати на потерпілого ОСОБА_6 , а також свідків неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка є його співмешканкою, та ОСОБА_9 , з метою зміни показань на свою користь, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України які були підставою обрання такого запобіжного заходу і на даний час не зникли і не змінились. Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні з огляду на тривалість розгляду справи, визнання вини обвинуваченим, просили змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане нею клопотання, просила його задовольнити та вказала на недостатність підстав застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 судвраховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Водночас, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Згідно з рішенням ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися та не зникли.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин з мірою покарання до 8 років позбавлення волі, тому, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, розуміючи можливе покарання у разі доведення його вини, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати за межі Кіровоградської області, у тому числі потрапити на тимчасово непідконтрольні на даний час Україні території,що вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано потерпілого, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на данну особу з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Водночас судом враховано, що обвинувачений вважається таким, що не має судимості в силу ст.89 КК України, проте не одружений, утриманців не має, постійного місця проживання також не має, відтак не має достатньо міцних соціальних зв`язків, не працює, тож не має постійного джерела доходів, що свідчить, за відсутності постійного місця проживання та коштів для існування, про ймовірність вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Судом також враховано, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Ризики, які були підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, не змінились і не зменшились, що дає достатні підстави вважати, що у разі зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, судвважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, продовжують існувати, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177,178, 183, 331, 376, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Черкаське Слов`янського району Донецької області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 11.30 год. 27 січня 2025 року до 11.30 год. 27 березня 2025 року.

Копію ухвали, до відома, направи ти начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1