Справа № 132/332/25
Провадження №1-кп/132/310/25
Вирок

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 21.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Семенівка Целіноградського району Целіноградської області, Казахстан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

-10 жовтня 1985 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 24 грудня 1988 року по відбуттю строку покарання;

-20 листопада 1989 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-27 серпня 1992 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 183, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 4 грудня 1995 року по відбуттю строку покарання;

-2 липня 1997 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 9 вересня 1999 року на підставі Закону України «Про амністію»;

-30 серпня 2000 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 142, ст. 26 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 10 вересня 2007 року по відбуттю строку покарання;

-6 листопада 2007 року Хмільницьким міським судом Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн.;

-22 травня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 1 березня 2013 року по відбуттю строку покарання;

-15 квітня 2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 9 вересня 2016 року по відбуттю строку покарання;

-1 червня 2017 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-22 березня 2018 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-30 листопада 2018 року Літинським районним судом Вінницької області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

-14 грудня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22 вересня 2023 року по відбуттю строку покарання;

-2 грудня 2024 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, всупереч встановленим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільним відносинам, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, 20.01.2025 незаконно придбав рослини коноплі, знайшовши їх неподалік залізничного мосту в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області по вулиці Шевченка.

21.01.2025 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 , незаконно зберігаючи наркотичний засіб у своєму рюкзаку чорного кольору, рухаючись пішки поблизу ресторану «Купідон», що розташований по вулиці Незалежності в м. Калинівка, Хмільницького району Вінницької області, був зупинений працівниками поліції.

При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_2 добровільно видав, під час проведення огляду місця події, наявний поліетиленовий пакет білого із вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/1657-НЗПРАП від 23.01.2025 року надана на дослідження речовина рослинного походження, є наркотичним засобом - Канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса Канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 48,53 г, яку ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав для власних потреб, без мети збуту.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 маса вилученого у ОСОБА_2 наркотичного засобу, обіг якого обмежено - Канабіс становить більш ніж невеликий розмір.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, він беззаперечно визнає, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник - адвокат ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення (проступку) та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він негативно характеризується за місцем проживання, його матеріальний стан, що він офіційно ніде не працює, його вік (60 років), те що він раніше судимий.

За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах, встановлених в санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України ОСОБА_2 необхідно зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Згідно із матеріалами кримінального провадження ОСОБА_2 02.12.2024 засуджений вироком Хмільницького міськрайонним суду Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. (справа №149/3793/24), цей вирок набрав законної сили 01.01.2025. Відомості про сплату засудженим вказаного штрафу в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Водночас згідно із ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи наведене, покарання, призначене ОСОБА_2 вироком Хмільницького міськрайонним суду Вінницької області від 02.12.2024 (справа №149/3793/24) у виді штрафу в розмірі 1700 грн., необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно із матеріалами у цьому кримінальному провадженні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів згідно із висновком експерта № СЕ-19/102-25/1657-НЗПРАП від 23.01.2025, складають 3979,5 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

Так, постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 27.01.2025 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000007 від 21.01.2025, визнано речовим доказом полімерний пакет з наркотичним засобом - Канабіс, масою 48,53 г, упакований в спеціальний полімерний сейф-пакет № 200245366. Цей речовий доказ вирішено здати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів вказаного відділення поліції.

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно із ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно із матеріалами кримінального провадження ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 24.01.2025 (справа № 132/252/25) у кримінальному провадженні №0000007 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на вилучені 21.01.2025 в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які було поміщено до спецпакету НПУ WAR 1966890.

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту цього майна.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України, з урахуванням ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України, покарання, призначене ОСОБА_2 вироком Хмільницького міськрайонним суду Вінницької області від 02.12.2024 (справа №149/3793/24) у виді штрафу в розмірі 1700 грн., - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави (ДСА України, Калинівський район/м. Калинівка, отримувач: ГУК у Вінницькій області м. Калинівка/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0002776, код класифікації бюджету 24060300) витрати за проведення судової експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів відповідно до висновку № СЕ-19/102-25/1657-НЗПРАП від 23.01.2025 в сумі 3979 гривень 50 коп.

Скасувати арешт з майна, накладений згідно із ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 24.01.2025 (справа № 132/252/25).

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000007 від 21.01.2025, а саме: полімерний пакет з наркотичним засобом - Канабіс, масою 48,53 г, упакований в спеціальний полімерний сейф-пакет № 200245366, який здано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору та обвинуваченому.

Суддя Калинівського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1