Провадження №1-кп/127/485/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2022 за № 0000071, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, статтею 436, частинами другою та третьою статті 436-2 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання точні дата та час не встановлені, використовуючи платформу «Livejournal» створив особистий блог під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому в розділі персональної інформації про користувача розмістив особисті дані. Зазначений блог на платформі «Livejournal» ОСОБА_5 використовував в особистих цілях.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, розуміючи комунікативний характер платформи щодо можливості поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, постійно використовував власний блог для поширення антиукраїнського інформаційного контенту.

При цьому, ОСОБА_5 , маючи чітко виражену проросійську позицію, починаючи з 25 липня 2023 року по 26 грудня 2023, знаходячись за місцем свого проживання, умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою розповсюдження матеріалів із закликами до захоплення державної влади, на платформі «Livejournal» поширив серед невизначеного кола осіб публікації антиукраїнського змісту. Поширені ОСОБА_5 публікації є публічними та загальнодоступними.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11 год. 18 хв. ОСОБА_5 в особистому блозі під назвою «alexander_rogers» на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив публікацію під назвою «украина убивает». У цій публікації присутній текст такого змісту: «украина это гумилёвская химера, антисистема, существующая только ради разрушения и смерти. И чем скорее она прекратит быть, тем больше человеческих жизней удастся от неё спасти».

У вказаному висловлюванні ОСОБА_5 заперечує доцільність існування української держави. Не називаючи шляху завоювання державної влади в Україні, адресант шляхом вживання маніпулятивної тактики з наголошенням тези, що Україна це химера. Отже, у наведеній вище публікації міститься публічні заклики до захоплення державної влади в Україні.

Діючи в той же спосіб, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12 год. 28 хв. в особистому блозі під назвою «alexander_rogers» на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У цій публікації присутній текст такого змісту: «Повторю свою многолетнюю догму: украина не нужна. Никакая. Ни вражеская (само собой), ни «нейтральная», ни такая же «дружеская». Ибо заканчивается это всегда «украина не ІНФОРМАЦІЯ_6 » и бандерой. Только Юго-Западный Федеральный Округ (ЮЗФО). Или, ещё лучше, два (творой Тавричесуий)».

У вказаному висловлюванні ОСОБА_5 чітко заявлена кінцева мета політики Російської Федерації (далі РФ) та здійснення сучасної так званої «СВО». Отже, у наведеній вище публікації міститься публічні заклики до захоплення державної влади в Україні.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, точні дата та час не встановлені, використовуючи платформу «Livejournal» та особистий блог під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », умисно, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, розуміючи комунікативний характер цієї платформи щодо можливості поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, постійно використовував власний блог для поширення антиукраїнського інформаційного контенту.

При цьому, ОСОБА_5 , маючи чітко виражену проросійську позицію, 16 жовтня 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання, умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою розповсюдження матеріалів, ідеї порушення територіальної цілісності України, зміни меж території України, в порушення порядку встановленого Конституцією України, на платформі «Livejournal» поширив серед невизначеного кола осіб публікації антиукраїнського змісту. Поширені ОСОБА_5 публікації є публічними та загальнодоступними.

Так, ОСОБА_5 16.10.2023 о 12 год. 28 хв. в особистому блозі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У цій публікації присутній текст такого змісту: «Крым интегрировали, не надорвались. Херсонскую и Запорожскую область интегрировали, не надорвались. Строго наоборот».

У зазначеному висловлюванні ОСОБА_5 чітко виражена ідея розширення територій РФ за рахунок порушення територіальної цілісності України. Для цього адресант вживає спекулятивно-маніпулятивну форму дієслівної множини, навіюючи масовій аудиторії поширення відстоювання ідей порушення територіальної цілісності України, зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Отже, у наведеній вище публікації міститься публічні заклики до зміни меж території та до зміни державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, точні дата та час не встановлені, використовуючи платформу «Livejournal» створив особистий блог під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому в розділі персональної інформації про користувача розмістив особисті дані. Зазначений блог на платформі «Livejournal» ОСОБА_5 використовував в особистих цілях.

Так, ОСОБА_5 умисно, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, розуміючи комунікативний характер цієї платформи щодо можливості поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, постійно використовував власний блог для поширення антиукраїнського інформаційного контенту.

При цьому, ОСОБА_5 , маючи чітко виражену проросійську позицію, в жовтні 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання, умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою розповсюдження матеріалів із закликами до агресивної війни, на платформі «Livejournal» поширив серед невизначеного кола осіб публікації антиукраїнського змісту. Поширені ОСОБА_5 публікації є публічними та загальнодоступними.

Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 о 09 год. 33 хв. в особистому блозі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 » розмістив публікацію під назвою «День захисника кукурины (+18)». У цій публікації присутній текст такого змісту: «Поэтому вы должны все сдохнуть за предков, за потомков, за дедушку, за бабушку, за папу, за маму, за сичовых стрельцов и за галицийских голубцов, за дохлую бандерку и за убитого наногитлера Зеленского!».

У наведеній вище публікації міститься публічний заклик до агресивної війни.

Діючи в той же спосіб, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12 год. 28 хв. в особистому блозі під назвою «alexander_rogers» на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У цій публікації присутній текст такого змісту: «Есть проблема: украина. Её нужно (строго по задекларированным целям): а) денацифицировать; б) демилитаризировать; в) убедить в том, что в дальнейшем её не смогут использовать против России. Заметьте, я сейчас ничего не пишу про «там наши люди» или «исторические торритории». Хотя это исторически русские территории и, например, многие првославные считают, что все пять Лавр должны быть в составе России»; «Любое сохранение «украины» в любом формате это, кроме всего прочего, потенциальные территориальные претензии к россии. Повод для «санкций», точка уязвимости. Нет украины нет претензий! Сохранение «украины» означает, что на этой территории полк «Навоз» и другие аналогичные структуры будут дальше промывать мозги детям, растить их в ненависти ко всему русскому, превращать в пушечное мясо и террористов-смертников».

У зазначених висловлюваннях ОСОБА_5 чітко кваліфікує існування української держави як «проблему». Вирішення цього складного питання вбачається в послідовній денафікації, демілітаризації і в тому, щоб Україну не могли використовувати проти Росії. Оскільки здійснення усіх цих кроків не постає можливим мирним шляхом, то у висловленні зреалізовано публічний заклик в імпліцитній формі до агресивної війни проти України. Також у вище вказаному висловлюванні ОСОБА_5 чітко відображаються заяви про недоцільність збереження української держави. Таким чином, у наведеній вище публікації міститься публічний заклик до агресивної війни.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи чітко виражену проросійську позицію, 23 серпня 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання, умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою розповсюдження матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, на платформі «Livejournal» поширив серед невизначеного кола осіб публікації антиукраїнського змісту. Поширені ОСОБА_5 публікації є публічними та загальнодоступними.

Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 о 08 год. 36 хв. в особистому блозі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_9 » поширив публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У цій публікації присутній текст такого змісту: «Каждодневные многолетние обстрелы городов Донбаса, умножающие число погибших детей на ОСОБА_6 », «Это киевские марионеточные власти делали всё, чтобы Доонбасс не вернулся в состав украины, чтобы война продолжалась», «А когда нацистская украина после этого продолжила обстрелы Донецка и Горловки, то начала СВО во исполнение своих обязательств, зафиксированных на бумаге. Русские, в отличие от пиндосов и рагулей, всегда исполняют свои обязательства».

У вищезазначеному висловлюванні ОСОБА_5 чітко виражений початок так званої «СВО», як виконання зобов`язання. Цілком і послідовно здійснюється виправдовування агресії РФ проти України, посилюючи тези виправдовування накопиченням чи нанизуванням тенденційно підібраних фактів. Отже, у наведеній вище публікації міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України.

Крім того, ОСОБА_5 умисно, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, розуміючи комунікативний характер цієї платформи щодо можливості поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, постійно використовував власний блог для поширення антиукраїнського інформаційного контенту.

Так, ОСОБА_5 , маючи чітко виражену проросійську позицію, 29 серпня по 16 жовтня 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання, умисно, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою розповсюдження матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, на платформі «Livejournal» поширив серед невизначеного кола осіб публікації антиукраїнського змісту. Поширені ОСОБА_5 публікації є публічними та загальнодоступними.

Діючи повторно, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 о 12 год. 55 хв. в особистому блозі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_9 » поширив публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 ». У цій публікації присутній текст такий змісту: «Донецк, Луганск, Харьков, Одесса, Запорожье все они не приняли незаконную власть после госпереворота. Харьков, Одессу и Запорожье удалось подавить силой. Донецк и Луганск не удалось. После чего началась гражданская война, которую нацистский киевский режим пытался обозвать «российской агрессией» (но обстреливал при этом Донецк и Горловку».

У вищевказаному висловлюванні ОСОБА_5 присутня теза про громадянський конфлікт в Україні, тим самим заперечуючи тезу про агресію РФ розпочату в 2014 році. Отже, у наведеній вище публікації міститься заперечення збройної агресії РФ проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_12 о 08 год. 56 хв. в особистому блозі під назвою «alexander_rogers» на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_13 » поширив публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_14 ». В цій публікації присутній текст такого змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_6 . Может разрушать (особенно нацистские недорейхи), может строить. Причём и то, и другое у русских получается хорошо. А убогая хуторская Руина не может строить. Категорически не может».

У наведеній вище публікації міститься глорифікація РФ та її представників на тимчасово окупованих територіях.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12 год. 28 хв. в особистому блозі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » поширив публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У цій публікації присутній текст такого змісту: «Не надо забывать, что восстановление «новых регионов» - это стимулирование экономики «материковой» россии, драйвер роста. Ибо, например, строительные фирмы в Мариуполе из «старых» регионов. И деньги уходят именно туда и в виде зарплат, и в виде налогов. И вообще, все темы с восстановлением чего-либо очень выгодные».

У зазначеній вище публікації міститься глорифікація представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, статтею 436, частинами другою та третьою статті 436-2 Кримінального кодексу України (далі КК) суд здійснює за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Відповідно до частини п`ятої статті 374 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Частиною другою статті 7 КПК регламентовано, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 18.05.2004 «Шомоді проти Італії» проведення заочного розгляду кримінального провадження відповідатиме принципам, закріпленим у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (право на справедливий суд), тільки в тому випадку, якщо з боку державних органів будуть вжиті заходи забезпечення ретельної перевірки «з метою встановлення поза обґрунтованим сумнівом того, чи дійсно особа беззастережно відмовилася від свого права виступати в суді».

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд «in absentia» допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді (рішення «Пелладоах проти Нідерландів», «Пуатрімоль проти Франції»).

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень визначені главою 24-1 КПК.

Відповідно до положень статті 297-1 КПК спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

З обвинувального акта, який надійшов до суду випливає, що обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований в м. Вінниці, однак на цей час перебуває на території країни-агресора або на тимчасово окупованій території України.

У судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 неодноразово викликався як підозрюваний, шляхом опублікування у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Офісу генерального прокурора.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 також вручене захиснику підозрюваного, про що свідчить розписка в матеріалах кримінального провадження.

Постановою слідчого від 22.04.2024 на підставі статті 281 КПК підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, який доручено оперативним підрозділам УСБУ у Вінницькій області.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2024 задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором, та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 28.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, статтею 436, частинами другою та третьою статті 436-2 КК.

У газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про здійснення стосовно підозрюваного ОСОБА_5 спеціального досудового розслідування.

На неодноразові виклики до слідчого та суду ОСОБА_5 не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив.

Факти численних викликів ОСОБА_5 у порядку статті 135 КПК підтверджуються наданими стороною обвинувачення матеріалами.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 22.01.2025, суд своєю ухвалою задовольнив клопотання прокурора щодо здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 викликався у судові засідання, які були призначені на 12:00 год. 27.06.2024, 12:30 год. 11.09.2024, 10:00 год. 13.11.2024, 16:00 год. 22.01.2025, 16:00 год. 29.01.2025, 16:00 год. 12.02.2025 та 16:00 год. 26.02.2025 шляхом публікації повісток про виклик обвинуваченого у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Отже, наявні у справі документи свідчать про те, що ОСОБА_5 достовірно знає про розпочате відносно нього кримінальне провадження, про підозру та висунуте обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому злочинів та статус особи, яка перебуває у розшуку, про виклики до органу досудового розслідування та суду.

Ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду суд розцінює, як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

При цьому суд вважає слушним зауважити, що розгляд кримінального провадження здійснюється за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , яка була забезпечена державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

З огляду на викладене, суд вжив усіх достатніх заходів для дотримання прав обвинуваченого ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК суд за клопотанням сторін кримінального провадження дослідив такі докази, зібрані у кримінальному провадженні:

-акт огляду від 26.04.2022, відповідно до якого оперуповноважений відділу КІБ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 в період часу з 10:00 год. до 17:00 год. здійснив огляд сторінки російської соціальної мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_15 », користувачем якої є ОСОБА_5 ; під час огляду зафіксований зміст сторінки: фото, публікації проросійського змісту, а також посилання на публікації в особистому блозі « ОСОБА_9 »;

-протокол огляду від 17.01.2023, згідно з яким старший оперуповноважений ВКІБ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_10 провів огляд Інтернет-сторінки російської соціальної мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_15 », а також публікації користувача « ОСОБА_9 » на сторінках блог-платформи «Livejournal» - « ІНФОРМАЦІЯ_9 »; під час огляду здійснено відповідні скріншоти сторінок, інформацію збережено та заархівовано;

-висновок експерта від 15.09.2023 № 172/1, відповідно до якого у наданих на дослідження матеріалах (публікації ОСОБА_5 ) відсутні ознаки підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, проте у наданих на дослідження матеріалах міститься, серед іншого, така інформація: публічне заперечення російської агресії проти України, висловлення підтримки діям та рішенням країни-агресора, глорифікація російського народу та РФ у контексті розв`язання нею російсько-української війни, виправдовування та заперечення збройної агресії РФ проти України, ознаки розпалювання ворожнечі за національною ознакою;

-протокол огляду від 12.05.2022, згідно з яким оперуповноважений відділу КІБ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 в період часу з 11:00 год. до 16:00 год. здійснив огляд Інтернет-сторінки російської соціальної мережі «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_15 »; зафіксовано зміст публікацій, які містяться на сторінці;

-протокол огляду від 21.03.2024, відповідно до якого оперуповноважений відділу КІБ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 в період часу з 09:00 год. до 10:30 год. здійснив огляд загальнодоступних ресурсів мережі Інтернет, які містять інформацію щодо ОСОБА_5 ;

-протокол огляду від 22.03.2024, згідно з яким оперуповноважений відділу КІБ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 в період часу з 15:08 год. до 17:50 год. здійснив огляд загальнодоступних ресурсів мережі Інтернет, які містять інформацію щодо ОСОБА_5 , у тому числі облікові записи ОСОБА_5 в соціальній мережі «Вконтакте» та платформі «YouTube»;

-протокол огляду від 21.03.2024, відповідно до якого оперуповноважений відділу КІБ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_7 в період часу з 11:00 год. до 15:00 год. здійснив огляд загальнодоступних ресурсів мережі Інтернет, які містять інформацію щодо ОСОБА_5 , у тому числі облікові записи останнього в соціальній мережі «Вконтакте», на платформах «YouTube» та «Livejournal», а також «Telegram»;

-висновок експерта від 26.12.2023 № 7780/23-21, згідно з яким надані на дослідження публікації, поширені ОСОБА_5 у загальнодоступних ресурсах мережі Інтернет, містять публічні заклики до захоплення державної влади в Україні (публікації (3), (9) («16.10.2023 о 12:28 в особистому блозі з назвою «alexandr_rogers» на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »), (5) «25.07.2023 о 11:18 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_11 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_16 », з назвою «украина убивает»); надані на дослідження матеріали, містять публічні заклики до змін меж території Української Держави (публікації (3), (9) («16.10.2023 о 12:28 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») на порушення порядку, встановленого Конституцією України; надані на дослідження публікації, містять публічні заклики до агресивної війни РФ проти України (публікації (3), (9) «16.10.2023 о 12:28 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »), (4) «02.10.2023 09:33 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_7 », з назвою «День захусника кукурины (18+)»); надані на дослідження матеріали, містять: 1) ознаки розпалювання національної ненависті (публікація (4) «02.10.2023 o 09:33 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_7 », з назвою «День захусника кукурины (18+)»); 2) ознаки приниження національної честі та гідності (публікація (7) («16.11.2023 14:00 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_17 »); публікація ((8) «10.11.2023 о 19:33 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_17 », з назвою «Рабы»); 3) ознаки приниження громадян за мовою використання (публікація (7) («16.11.2023 14:00 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_17 »); не містяться: а) ознаки расової чи релігійної ворожнечі та ненависті; б) ознаки образи почуттів громадян у зв?язку з їхніми релігійними переконаннями; в) ознаки прямого чи не прямого обмеження прав або встановлення прямих чи не прямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, інвалідності, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання; надані на дослідження матеріали містять: публічні заклики до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України ((11) «22.02.2022 о 18:20 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_18 », з назвою «День благодарения (за признание ЛДНР)»); не містять: 1) публічні заклики до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями; 2) публічні заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора; надані на дослідження матеріали, містять: 1) ознаки повного виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році (публікації (3), (9) (« ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12:28 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »); (10) «23.08.2023 о 08:36 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_9 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »); 2) ознаки глорифікації дій РФ та її представників на тимчасово окупованих територіях (публікація (6) («29.09.2023 о 08:56 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_13 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_14 »); 3) ознаки представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту (публікація (12) «29.08.2023 о 12:55 в особистому блозі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_19 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 »); (10) (« ІНФОРМАЦІЯ_8 о 08:36 в особистому блозі з назвою « ОСОБА_12 » на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_9 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 »); 4) ознаки виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України ((11) «22.02.2022 о 18:20 в особистому блозі з назвою «alexandr_rogers» на платформі «Livejournal», який веде ОСОБА_5 від свого імені, за покликанням « ІНФОРМАЦІЯ_18 », з назвою «День благодарения (за признание ЛДНР)»); не містять: а) глорифікації іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ; в) глорифікації представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 за сукупністю рис обличчя впізнав особу, зображену на фото № 2, як ОСОБА_5 . Згідно з довідкою до протоколу на фото № 2 зображений ОСОБА_5 ;

-висновок експерта від 30.05.2024 № СЕ-19/102-24/6314-ФП, згідно з яким зображення особи, що містяться у відеозаписі під назвою «Відео 1.mp4», протягом часових міток з 00 хв. 01 с. по 00 хв. 37 с., у відеозаписі під назвою «Відео 2.mр4», протягом часових міток з 00 хв. 01 с. по 00 хв. 48 с. та в електронному файлі під назвою «Роджерс 1.pdf» - придатні для проведення порівняльного ідентифікаційного дослідження; на вказаних файлах зображена одна і та ж сама особа.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до такого висновку.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов?язком громадян України; кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

24.02.2022 РФ здійснила повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв?язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану був неодноразово продовжений і діє по цей час.

За результатом судового розгляду суд встановив, що громадянин України обвинувачений ОСОБА_5 із використанням комунікативних можливостей загальнодоступних та соціально-орієнтованих ресурсах мережі Інтернет проводить систематичну інформаційну діяльність, спрямовану на виправдовування соціально-економічних ініціатив та зовнішньополітичного курсу керівництва РФ, що шкодить інформаційній безпеці України. Реалізацію вказаного ОСОБА_5 здійснює, використовуючи особисту сторінку у російській соціальній мережі «Вконтакте», особистий блог «alexandr_rogers» ( ОСОБА_14 ), а також канали на платформі «YouTube» та месенджері «Telegram» як персональні інформаційні майданчики. Починаючи з 24.02.2022, ОСОБА_5 здійснює їх щоденне наповнення відповідним тематичним інформаційним контентом, проводить цілеспрямовану протиправну антиукраїнську інформаційну діяльність.

Наведене підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами. Зокрема, з-поміж інших доказів, які прокурор надала суду, наявні протоколи огляду, відповідно до яких був здійснений огляд особистої сторінки ОСОБА_5 в російській соціальній мережі «Вконтакте», особистого блогу під назвою «alexandr_rogers» ( ОСОБА_14 ), а також його каналів на платформі «YouTube» та в месенджері «Telegram». Під час проведення зазначених слідчих дій були зафіксовані численні публікації ОСОБА_5 , спрямовані на поширення контенту проросійського змісту, а саме визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розповсюдження інформації про перебіг бойових дій на території України у вигідному для РФ контексті, поширення неправдивої інформації стосовно розвитку суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації в Україні.

За результатом проведення судових лінгвістичних експертиз (висновки від 15.09.2023 № 172/1 та від 26.12.2023 № 7780/23-21) встановлено, що зміст оприлюднених ОСОБА_5 публікацій містить: публічне заперечення російської агресії проти України, висловлення підтримки діям та рішенням країни-агресора, публічні заклики до захоплення державної влади в Україні, до змін меж території Української Держави, до агресивної війни РФ проти України, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України. Розміщені ОСОБА_5 публікації містять ознаки розпалювання національної ненависті, приниження національної честі та гідності, приниження громадян за мовою використання, ознаки повного виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, ознаки глорифікації дій РФ та її представників на тимчасово окупованих територіях, ознаки представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, ознаки виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 05.04.2018 (справа № 658/1658/16-к), відповідно до якого кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

У згаданій постанові ВС також зазначив, що за своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до переконання, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена матеріалами кримінального провадження, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та доводять те, що обвинувачений шляхом розміщення публікацій у загальнодоступному просторі мережі Інтернет здійснював публічні заклики до захоплення державної влади в Україні, до зміни меж території та державного кордону України, публічні заклики до агресивної війни, а також здійснював виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України та глорифікацію представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 за фактом здійснення зазначених вище публікацій охоплюються складом кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 109 КК, за ознаками публічних закликів до захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій; частиною першою статті 110 КК за ознаками публічних закликів до змін меж території та до зміни державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій; статтею 436 КК за ознаками публічних закликів до агресивної війни, а також розповсюдження таких матеріалів; частиною другою статті 436-2 КК за ознаками поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році; частиною третьою статті 436-2 КК за ознаками поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, та представників збройних формувань РФ, іррегулярних незаконних формувань, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд враховує, що у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

У постанові від 14.06.2018 (справа № 760/115405/16-к) ВС зазначив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, ВС у постанові від 09.10.2018 (справа № 756/4830/17-к) звернув увагу на те, що відповідно до статей 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у статті 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (стаття 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у пункті 3 частини першої статті 65 КК поняття «особа винного».

Термін «явно несправедливе покарання» означає відмінність в оцінці виду та розміру покарання принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 13.08.2020 (справа № 716/1224/19).

Крім того, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує, що ВС у постанові від 17.04.2018 (справа № 298/95/16-к) зазначив, що у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

У ході судового розгляду кримінального провадження суд встановив, що ОСОБА_5 вчинив ряд умисних злочинів проти основ національної безпеки України, вчинених в період воєнного стану. Відомості, які б свідчили про наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні встановлені не були. Також не були встановлені обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 у судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим розгляд судового провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia). Крім того, з наданих стороною обвинувачення матеріалів випливає, що ОСОБА_5 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Отже, за результатом судового розгляду обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд дійшов до переконання, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання, передбачене санкціями кримінального закону, у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд враховує таке.

Частиною другою статті 59 КК визначено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Суд також враховує роз`яснення, надані в абзаці першому пункту 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова № 7), згідно з якими вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, суди повинні враховувати, що такий вид додаткового покарання призначається лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини. Відповідно до вимог статті 59 КК у разі конфіскації не всього майна, а лише його частини суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

При цьому суд враховує висновок, викладений у постанові ВС від 21.02.2024 (справа №686/11385/21), згідно з яким, вирішуючи питання щодо доцільності додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Санкціями частини другої статті 109, частини першої статті 110, частин другої та третьої статті 436-2 КК альтернативно передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За результатами судового розгляду справи суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий проміжок часу систематично поширював публікації антиукраїнського інформаційного контенту. Кримінальні правопорушення, передбачені частиною другою статті 109 та частиною першою статті 110 КК, відносяться до кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та громадської безпеки. Саме тому, суд дійшов до переконання, що за вчинення наведених злочинів до ОСОБА_5 слід застосувати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Натомість, кримінальні правопорушення, передбачені статтею 436, частинами другою та третьою статті 436-2 КК, відносяться до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Оскільки в судовому засіданні не був доведений корисливий мотив при вчиненні ОСОБА_5 зазначених кримінальних правопорушень, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, враховуючи наведений вище висновок ВС, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна за наведеними статтями.

Суд з огляду на зазначене вважає за доцільне зауважити, що пунктом 2 частини четвертої статті 374 КПК визначено, що у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, зокрема покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Суд вважає також за доцільне звернути увагу на висновок, викладений у постанові ВС від 22.01.2020 (справа № 463/2772/19), щодо формулювання резолютивної частини вироку суду. Зокрема, у наведеній постанові ВС зауважив, що з урахуванням того, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку навів належні мотиви щодо призначення засудженому основного покарання, від відбування якого він звільнений з випробуванням, а також необхідності призначення йому додаткового покарання, то за цих обставин, сформульоване у резолютивній частині рішення про застосування положень статті 75 КК (щодо її застосування до основного покарання) не є таким, що може викликати сумніви під час виконання вироку, щодо чого безпідставно зробив уточнення в ухвалі суд апеляційної інстанції. У зв`язку з цим ВС дійшов висновку про необхідність виключення з ухвали апеляційного суду уточнення щодо звільнення на підставі статті 75 КК засудженого від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Хоча у наведеній постанові ВС зроблений висновок про формулювання застосування приписів статті 75 КК, суд вважає за можливе зроблені висновки покласти в основу мотивування ухваленого судом рішення щодо викладу резолютивної частини вироку суду, оскільки у резолютивній частині судового рішення має бути чітко зазначене покарання, яке призначене особі. Відсутність посилання на призначення відповідного покарання у резолютивній частині судового рішення (вироку) за умови належного мотивування такого рішення у мотивувальній частині свідчить про те, що судом такий вид покарання не призначений.

На необхідність застосування граматичного способу тлумачення при постановленні вироку звертав увагу ВСУ в постанові від 06.07.2017 (справа № 364/8/16-к).

Отже, аналізуючи наведені вище приписи, суд дійшов до переконання, що наведення у резолютивній частині вироку суду посилання на те, що такий вид додаткового покарання як конфіскація майна (без конфіскації майна) буде зайвим.

Суд враховує приписи частини першої статті 70 КК, відповідно до яких при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Частиною другою зазначеної статті регламентовано, що при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

З огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив ряд злочинів, покарання йому має бути призначене саме з урахуванням приписів частини першої статті 70 КК.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень частини першої статті 75 КК, тобто для звільнення від відбування кримінального покарання з випробуванням суд приймає до уваги, висновки, викладені ВС в постанові від 26.04.2018 (справа № 757/15167/15-к), а саме відповідно до вимог статті 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вже суд зазначив вище, ВС зауважував, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приписи кримінального закону та наведені вище висновки, сформульовані ВС, уповноважують суд звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням лише у разі призначення кримінального покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років. За результатом судового розгляду суд дійшов до переконання про доцільність призначення ОСОБА_5 остаточного покарання у виді позбавлення волі, строк якого перевищує п`ять років. Правові підстави для застосування до обвинуваченого приписів статті 69 КК судом встановлені не були. А тому суд вважає, що відсутні й правові підстави для звільнення обвинуваченого від відбування кримінального покарання відповідно до приписів частини першої статті 75 КК.

Згідно з абзацом третім пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема початок строку відбування покарання.

Саме тому суд вважає слушним зазначити, що строк відбування основного покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня затримання на виконання вироку, строк відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна - з дня набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються також рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 131 КПК заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема запобіжні заходи.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку частини шостої статті 193 КПК, а також останній відповідно до положень статті 281 КПК був оголошений у розшук.

Частиною шостою статті 193 КПК регламентовано, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені приписи, суд вважає за доцільне застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до положень статті 100 КПК. Разом з тим, згідно з наданими суду доказами рішення щодо визнання будь-яких речей чи документів у кримінальному провадженні речовими доказами не приймалось.

Згідно з частиною другою статті 124 КПК процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 371, 373, 374 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 109, частиною першою статті 110, статтею 436, частинами другою та третьою статті 436-2 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

- за частиною другою статті 109 Кримінального кодексу України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна;

- за частиною першою статті 110 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна;

- за статтею 436 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за частиною другою статті 436-2 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за частиною третьою статті 436-2 Кримінального кодексу України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Початок строку відбування основного покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_5 на виконання вироку.

Початок строку відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна рахувати з дня набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку частини шостої статті 193 Кримінального процесуального кодексу України, залишити без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду.

Роз`яснити, що згідно з положеннями частини шостої статті 193 Кримінального процесуального кодексу України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 28646 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок шість) гривень 26 (двадцять шість) копійок витрат на залучення експертів.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було под ано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вручити копію вироку прокурору негайно.

Копію вироку, яка підлягає врученню ОСОБА_5 , вручити його захиснику, а інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями статті 297-5 Кримінального процесуального кодексу України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: