Справа № 308/527/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2024 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіднні в залі суду в м.Ужгород, матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту на майно, поданого у справі № 308/527/13-к, -
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління УМВС України в Закарпатській області підполковника міліції ОСОБА_7 від 09.08.2011 року, належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи подане до суду клопотання адвокат ОСОБА_8 зазначає, що арешт на вказане нерухоме майно житловий будинок був накладений ще у 2011 році . Разом з тим, 15.04.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/527/13-к було винесено вирок, згідно якого колегія суддів ухвалила ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років. Однак, згідно вказаного вище вироку суду на підставі ст. 49, ч. 5, ст. 74, п. 4 ч. 2 ст. 106 КК України - ОСОБА_6 було звільнено від покарання, призначеного за п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину задоволено частково. та стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої сторони 124000 (сто двадцять чотири тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди, яку відшкодовано .
Захисник ОСОБА_9 у клопотанні зазначає , що у звязку з тим , що судом при постановленні вироку не було вирішено питання скасування арешту майна , станом на сьогодні в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна відпала потреба, а обмеження права власності на квартиру -житлі в якому проживає ОСОБА_6 та його сім`я, співвласники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 порушує його та інших співласників право на вільне володіння своїм майном, а також права інших осіб, які не є стороною кримінального провадження, але є співвласниками часток арештованого з 2011року, понад десять років об`єкта нерухомості - житлової квартири в якій на даний час усі прожиівають.
Адвокат ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. 01.11.2024 року від адвоката ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту на майно , без їх участі та просять подане клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, однак, від прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_12 до суду надійшла письмова заява, в якій просить клопотання про скасування арешту майна розглянути без її участі, проти його задоволення не заперечує.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).
Частиною 4 ст. 174 КПК України встановлено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відповідно до вимог ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
В судовому засіданні встановлено, зокрема із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №358421148 від 14.12.2023 року , що квартира за адресою АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .
Як встаовлено судом, згідно з постановою слідчого в особливо важливих справах відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ УМВС України в Закарпатській області підполковника міліції ОСОБА_7 від 09.08.2011 року, у кримінальній справі № 1127408 на вказану квартиру за адресою АДРЕСА_1 , було накладено арешт. з метою відшкодування збитків в подальшому.
Як вбачається з Вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2020 року справа №308/527/13-к ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
ОСОБА_6 як вбачається з вироку суду від 15.04.2020року, на підставі ст. 49, ч. 5, ст. 74, п. 4 ч. 2 ст. 106 КК України звільнено від покарання, призначеного за п. п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов ОСОБА_14 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 124000 (сто двадцять чотири тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_14 -відмовлено.
Згідно із частиною четвертою статті 174 КПК , суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Ця норма кореспондується з пунктом 12 частини першої статті 368 КПК, за якою, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За приписами ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У Постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №202/1452/18., Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.
Зокрема, як вбачається з Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №813/1047/16.З всі питання щодо арешту майна, накладеного як засіб забезпечення кримінального провадження (накладення, зміна, скасування), є кримінально-процесуальними правовідносинами й повинні вирішуватися судом, що розглядає кримінальну справу.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Вирішуючи питання про скасування арешту майна , колегія суддів бере до уваги, що на даний час кінцеве рішення по кримінальній справі прийнято, цивільний позов задоволено частково, при цьому, потерпілою стороною не було пред`явлено в передбачений законодавством строк (3 роки) до примусового виконання вирок суду щодо стягнення шкоди по цивільному позову, а зворотного судупід час розгляду клопотання надано не було.
Також,як вже було встановлно судом , квартира за адресою АДРЕСА_1 ,перебуває у спільній власності членів сімї ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , та останні не були обвинуваченими у кримінальній справі, а відтак, у зв`язку з накладеним арештом, вказані особи також позбавлені можливості вільно розпоряджатися своїм майном.
Окрім зазначеного вище , прокурор ОСОБА_12 згідно поданої до суду письмової заяви не заперечила проти скасування арешту майна, а суду не надано жодних доказів і не наведено додаткових доводів, як підстави для подальшого втручання у права осіб у спільній власності яких перебуває майно а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , в тому числі, щодо позбавлення або обмеження їх права власності.
Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів виходячи з наведених вище норм закону, приходить до висновку, що подане адвокатом ОСОБА_5 клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 174, п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту на майно у справі № 308/527/13-к - задовольнити.
Скасувати арешт майна, що накладений згідно постанови старшого слідчого в особливо важливих справах , відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи , слідчого управління УМВС України в Закарпатській області підполковником міліції ОСОБА_7 від 09.08.2011 року, належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її отримання.

Час та дата складання повного тексту ухвали 03.12.2024 року о 16 год. 40 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3