Справа № 496/3768/24
Провадження № 1-кп/496/487/24
У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, розуміючи, що реальне відбуття покарання невідворотне, так як вчинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змусити їх змінити свої покази, що дозволить уникнути відповідальність за вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується обізнаністю обвинуваченого з анкетними даними потерпілих та свідків (при виконанні вимог ст. 290 КПК України). У зв`язку з тим, що судовий розгляд ще не розпочався, а ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, виникла потреба у продовженні дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх представник до судового засідання не з`явились.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Оскільки строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 , спливає, проте до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, а тому суд вважає за доцільне вирішити питання продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що 09.04.2024 року слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто з 09.04.2024 року до 07.06.2024 року включно, із визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 грн.

У разі внесення застави, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

10.04.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час діє запобіжний захід у вигляді застави, з покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.04.2024 року.

В подальшому ухвалами суду вказані обов`язки було неодноразово продовжено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Санкція інкримінованого кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим він може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, суспільно-небезпечний характер його діяння, особу обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду продовжує існувати.

Суд також враховує те, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілих та свідків, які в подальшому будуть допитуватися судом, відтак суд дійшов до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_4 на потерпілих та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, а також обставин та характеру інкримінованого обвинуваченому злочину, відносно ОСОБА_4 на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому строк дії зазначених вище обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 182, 186, 193, 194, 196, 201, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 27.01.2025 року включно, а саме:

1) прибувати до суду, в провадженні якого перебуває справа, за першою вимогою;

2) не відлучатися з с. Градениці без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1