Справа № 274/8400/20
Провадження №1-кп/0274/181/25
ВИРОК
Іменем України
05.02.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченої ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бердичева Житомирської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимої:
1) 01.07.2005 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч. 1, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробування та іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
2) 19.12.2005 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненої 05.03.2009 по відбуттю строку покарання,
3) 22.02.2013 Бердичівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що будучи раніше судима за умисні злочини, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не стала та вчинила нові тяжкі злочини.
Крім цього, ОСОБА_13 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно повторно придбала наркотичний засіб метадон, який зберігала з метою збуту до 29.09.2020.
Також, ОСОБА_13 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно повторно придбала, наркотичний засіб метадон, у невстановленій слідством кількості, який зберігала з метою збуту до 22.10.2020.
Цього ж дня о 19 год. 00 хв. ОСОБА_13 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на збут наркотичного засобу, знаходячись поблизу буд. № 2, що по вул. С. Ковтуна в м. Бердичеві, зустрілась з ОСОБА_15 , де згідно попередньої домовленості, незаконно збула останньому раніше придбаний нею наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,0919 грама за 400 грн, який в подальшому ОСОБА_15 добровільно видав працівникам поліції.
Дії ОСОБА_13 згідно обвинувального акту були кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичної речовини з метою збуту, а також збут психотропних речовин та наркотичних засобів, кваліфікуючими ознаками яких є вчинення злочинів повторно, а також вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
Сторона захисту заперечила винуватість обвинуваченої у вчиненні вказаних діянь, оскільки остання не збувала та не мала умислу на збут вказаної наркотичної та психотропної речовини.
Суд, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307 КК України є помилковою, оскільки її умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичних засобів з метою збуту не доведений поза розумним сумнівом.
В судових засіданнях ОСОБА_13 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК не визнала, категорично заперечувала кваліфікацію своїх дій, звертала увагу, що не мала умислу на збут наркотичних засобів. Факт наявності у неї наркотичних засобів визнала, проте мети збуту не мала, придбала для власного вживання. 22.09.2020 до неї довго телефонував ОСОБА_16 , просив вийти на зупинку, оскільки привіз їй гроші, які заборгував. Він привіз їй 200 грн, вони за ці кошти купили морозива в ларьку, решту вона забрала собі, після чого вони розійшлися. ОСОБА_17 вона не продавала. 29.09.2020 їй зателефонувала людина, через яку вона купувала наркотичні засоби для власного вживання. Вона приїхала на Червону Гору в м. Бердичеві і там знайома їй показала, біля якого колеса треба забрати метадон, який був у пачці з під цигарок, приблизно 4 грама. Цього б їй вистачило на днів 3-4. Вона навіть не встигла розрахуватися за нього, як їх затримали. До затримання вона навіть не знала, що в пачці, потім вже бачила, що в середині був 30 чи 31 згорток. Ніяких коштів працівники поліції у неї не вилучали. ОСОБА_16 її видзвонював, прийшов до неї 22.10.2020 додому, запропонував скинутися грошима і взяти наркотик пополам для вживання. ОСОБА_16 її познайомив з людиною, яка збувала наркотики. Він не міг сам придбати, бо мав там заборгованість. Вони скинулись по 200 грн, вона пішла і придбала. Закинула гроші в термінал магазину «Наш край» на вул. Житомирській в м. Бердичеві. В цей час ОСОБА_16 був поруч. По закладку ходили разом. На телефон прийшла смс з вказівкою на місце, де забрати наркотик. Біля 2-ї школи по вул. Ковтуна вони зайшли разом з ОСОБА_16 до якогось під`їзду, розділили наркотичний засіб шприцом і розійшлися. Вона знала ОСОБА_16 з 14 років, їй було його шкода, допомагала йому. Багато хто знав, що ОСОБА_16 робить закупки, вона не торгувала наркотиками, тому не думала, що її підставлять. Зараз вона не вживає наркотиків, працює. Вину визнає за ст. 309 КК України.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_13 , в обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК України, в судовому засіданні не підтвердилась, а дії обвинуваченої за епізодами від 29.09.2020 та 22.10.2020 слід кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України, які окрім визнання нею своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 зазначила про те, що вона була понятою під час проведення слідчих дій щодо ОСОБА_13 . Пам`ятає, як в кінці вересня 2020 року її привезли на Червону Гору в м. Бердичеві, там була ОСОБА_19 та інші жінки. У ОСОБА_19 знайшли в пачці з-під цигарок фольгові згортки, там була кристалічна речовина білого кольору. Всі ці згортки, 35-40 пакетиків, поміщені до спец пакету слідчою. Слідча запитала у ОСОБА_19 чи та має заборонені предмети при собі, обвинувачена відповіла «Так». Не пам`ятає чи слідчий говорив про збут, чи вилучалися кошти в обвинуваченої теж не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_20 , яка є сусідкою ОСОБА_13 , суду показала, восени 2021 їй зателефонували і попросили бути понятою при затриманні обвинуваченої. У ОСОБА_19 вилучили, здається телефон, папірець фольга. На дворі було темно, що було в папірці, не знає. На столі в дворі будинку складали протокол, оглядали обвинувачену. Було 5 чи 6 присутніх працівників поліції.
Свідок ОСОБА_21 суду дала покази про те, що в кінці жовтня 2020 року її запросили бути понятою до відділку поліції. Були присутні двоє понятих, слідчий та чоловік, на ім`я ОСОБА_22 . Слідчий дав ОСОБА_23 гроші в сумі 450 грн, купюрами 200 грн, 100 грн, 100 грн і 50 грн. Купюри від копіювали, перевірили кишені ОСОБА_23 . Далі на службовому автомобілі всі поїхали за місцем проживання ОСОБА_19 , на вул. Житомирська, біля магазину «Наш край». Вони чекали в машині, а покупець пішов у двір, було ще світло. Чи хтось кудись дзвонив, не пам`ятає. Через пів години хвилин двадцять покупець повернувся, приніс шприц з якоюсь речовиною. Сказав, що вони з обвинуваченою пішли в «Наш край», ОСОБА_19 комусь зателефонувала, перерахувала кошти, пішли під трубою взяли наркотичний засіб, обвинувачена чимось його розвела у шприц. З автомобіля вона не виходила, має поганий зір, тому конкретно не бачила, куди ходив покупець.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що була двічі понятою у справі ОСОБА_13 . Події відбувалися в дворі багатоповерхівок по вул. Героїв України в м. Бердичеві в 2020 році, було холодно, вечір. ОСОБА_19 вийняла шприц з кишені, ще був згорток з фольги з білою речовиною, більше нічого не пам`ятає. Була ще друга понята ОСОБА_25 , протокол, який складався, підписувала. Вдруге, по вулиці Одеській, у 2020 році, пору року не пам`ятає, вона була понятою в м. Бердичеві на Червоній Горі, де у ОСОБА_19 вилучили згортки фольги, кількість та обставини не пам`ятає.
Відповідно до Висновку експерта № 9/2-1229 від 02.11.2020 надана на дослідження прозора рідина, яка знаходилась у медичному шприці для одноразового використання із останньою поділкою шкали 5,0 см куб, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону становить 0,0919 г.
Згідно з Протоколом огляду місця події від 22.10.2020 у ОСОБА_13 вилучено шприц та згорток з фольги, чеки та мобільний телефон, грошові кошти в сумі 5 грн.
Відповідно до Висновку експерта № 9/2-1230 від 04.11.2020 надані на експертизу залишки прозорої безбарвної рідини, яка знаходилась у медичному шприці для одноразового використання із останньою поділкою шкали 2 мл, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого становить 0,0006 г.
Згідно з Протоколом огляду місця події від 26.09.2020 по вул. Одеській, поруч з будинком 66, в м. Бердичів, ОСОБА_13 добровільно видала працівникам поліції з кишені штанів пачку з-під цигарок, в якому знаходився 31 фольговий згорток з кристалічною речовиною.
Відповідно до Висновку експерта № 9/2-1110 від 06.10.2020 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, яка була вилучена у ході проведення ОМП від 26.09.2020 у гр. ОСОБА_13 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,1712 г.
Згідно з Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_13 від 09.12.2020 з відеозаписом до нього, до ОСОБА_13 приходить ОСОБА_27 , після чого вони разом ідуть до магазину «Наш край», обвинувачена перераховує кошти через термінал «айбокс», далі ОСОБА_19 та ОСОБА_16 йдуть разом по «закладку». З відеозапису видно, як до ОСОБА_19 в квартиру приходить якийсь чоловік, з яким вони разом ідуть до магазину «Наш край». Павлова перераховує кошти через термінал, після чого ОСОБА_16 і ОСОБА_19 кудись прямують, на відеозаписі нічого не видно, лише чути окремі звуки. Інший відеозапис, наявний на диску, не містить ніякої інформації щодо вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Із показань обвинуваченої судом встановлено, що на час придбання 29.09.2020 та 22.10.2020 ОСОБА_13 наркотичного засобу остання вживала його особисто протягом тривалого періоду часу, та вказаний факт прокурором не заперечувався жодним чином та будь-якими доказами не спростований.
При цьому обвинувачена зазначила суду, що придбала та зберігала вилучений у неї метадон не для збуту, а для власного вживання.
Крім того, спосіб, в який обвинувачена придбала та зберігала такий наркотичний засіб при собі (29.09.2020 - піднявши пачку з під цигарок з місця, на яке їй вказала знайома, поклала собі її до кишені штанів, 22.10.2020 зібравшись грошима по 200 грн та перерахувавши їх через термінал, ОСОБА_19 та ОСОБА_16 спільно придбали наркотичний засіб - метадон, який розділили між собою) вказує на відсутність ознак того, що вона мала на меті збувати вказану речовину будь-якій іншій особі.
У свою чергу, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь.
Натомість надані суду показання обвинуваченої про те, що вона придбала вказаний вилучений у неї наркотичний засіб для особистого вживання, не спростовані будь-якими належними та допустимими доказами та підтверджуються встановленими судом обставинами того, що остання на момент придбання та зберігання вилученого у неї наркотичного засобу протягом тривалого часу сама вживала наркотики, які придбавала як самостійно, так і спільно з ОСОБА_16 , якого знала з 14 років.
Також з роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», слідує, що «під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК), а також прекурсорів (частина 2 статті 311 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." та "Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Обопільне введення ін`єкцій наркотичного засобу, психотропної речовини чи їх аналогу особами, які їх придбали за спільні кошти, збуту не утворюють».
У зв`язку з викладеним, можна зробити логічний висновок, що не утворює збуту факт придбання декількома особами за спільні кошти наркотичних засобів та психотропних речовин з метою спільного вживання.
Натомість з показань обвинуваченої, які не спростовані достатніми належними та допустимими доказами та мають розцінюватися на користь обвинуваченої в частині недоведення її вини у придбанні та зберіганні наркотичного засобу саме з метою збуту поза розумним сумнівом, слідує, що остання придбала наркотичні засоби за спільні грошові кошти із ОСОБА_15 , який дав їй у готівковій формі, і частину своїх грошей вона сама перераховувала через термінал за придбання метадону для обох, після чого, придбавши вказану речовину, вони розділили її між собою безпосередньо після її придбання для особистого вживання.
При цьому, на спростування вказаних свідчень обвинуваченої прокурор не забезпечив можливість у судовому засіданні перевірити її твердження про перерахування ОСОБА_13 особистих грошових коштів за придбання наркотичного засобу для власного вживання, шляхом вилучення коштів з термінала, які нібито були надані ОСОБА_15 для здійснення оперативної закупки.
У зв`язку з викладеним, оскільки судом встановлено, що вилучений 29.09.2020 та 22.10.2020 у ОСОБА_13 наркотичний засіб остання придбала та зберігала не з метою збуту, а для власного вживання, тому її дії за вказаним фактом належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно зі ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Крім того, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, надано докази та документи, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 повідомила, що має товариські відносини з обвинуваченою. Нічого їй не відомо з приводу того, що ОСОБА_19 здійснювала продаж наркотичних засобів. Бачилася з обвинуваченою двічі, ОСОБА_19 робила їй манікюр, працьовита та вічлива. Більше нічого їй не відомо.
Свідок ОСОБА_29 , який є оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Бердичівського РВП, суду пояснив, що в кінці вересня 2020 року проводилася перша оперативна закупка. Був запрошений покупець, якого перед врученням коштів, оглянуто. Надано йому 200-400 грн, по телефону з кимось зв`язався, точно не пам`ятає. Вік покупця не пам`ятає. Потім зі слідчим поїхали до РАЦСу, бачили, як вони зустрілися, бачили передачу паперового згортку в сумку, після чого вони до них підійшли і вилучили амфетамін. Друга оперативна закупка була через місяць, зібралися в кабінеті слідчого, оглянули покупця та вручили йому кошти в сумі 400 чи 450 грн. Поїхали до місця проживання ОСОБА_19 , покупець зайшов до неї на АДРЕСА_3 , через деякий час вони вийшли разом до магазину «Наш край». Павлова зателефонувала невідомій особі і перерахувала гроші на рахунок. Після чого, вони пішли до школи № 2 в м. Бердичеві, під трубою біля будинку забрали закладку. Зайшли в під`їзд, де обвинувачена поділила наркотичний засіб на дві частини в шприц, одну частину вжила сама, іншу покупець взяв для себе. Покупець повернувся до нас і сказав, що купив шприц з наркотичним засобом. По першому епізоду велася відеозйомка, були присутні поняті. Протокол огляду складався в присутності понятих без обвинуваченої.
Свідок ОСОБА_30 під час допиту в судовому засіданні зізналася, що її запросили бути понятою в двадцятих числах жовтня, однак, вона нікуди не їздила, їй дали лише папірець, щоб вона підписала нібито там була. Як вручали кошти закупнику вона не бачила. Чекала вона у відділку поліції, трохи гуляла містом, їй сказали працівники поліції, щоб по дзвінку вона підійшла. Бачила, як до поліції приїхав чоловік, дістав шприц з речовиною. Потім привези ОСОБА_19 , її оглянула жінка, нічого не знайшли. Поліцейський забрав шприц, поклав в пакетик і вона поставила свій підпис. Хто показував шприц, не пам`ятає. Чи була друга понята присутня, не пам`ятає, здається не було.
Свідок ОСОБА_31 , який є старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань, суду дав покази про те, що в даному кримінальному провадженні проводилося дві закупки наркотичних засобів. І 29.09.2020 та ІІ 22.10.2020. В приміщенні відділку поліції легендованій особі вручені були кошти в сумі 400 грн по 200 грн, які попередньо були відкопійовані. Було оглянуто саму особу, яка здійснювала контрольну закупку, після чого він сам пішов на закупку. По другій закупці, процедура була та сама, вручили закупному 400 грн, які були попередньо скопійовані, оглянули його та поїхали на службовому автомобілі на закупку. В автомобілі були працівники поліції та поняті. Поняті, ніби були жіночої статі, точно не пам`ятає. Закупний зустрівся з ОСОБА_13 , вони в магазині «Наш край» через термінал перерахували кошти та пішли разом за наркотичним засобом, який розділили в під`їзді. Він особисто не був присутній під час вилучення в закупного наркотичного засобу, йому відомо, що то був метадон в шприці.
Свідок ОСОБА_32 , який є старшим слідчим СВ Бердичівського РВП, суду пояснив, декілька років тому проводилася оперативна закупка, здається двічі. Була легендована особа, якій вручалися кошти, після чого вона домовлялася про покупку наркотичних засобів, здійснювалася покупка, вилучення та проводилася експертиза. Детально не пам`ятає, він особисто вручав кошти, з яких робилися копії. Кошти вручалися в службовому кабінеті, понятих не пам`ятаю. Перший раз передача наркотичних засобів була біля РАЦСу, другий раз кошти перераховувалися в магазині «Наш край» через термінал.
Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.09.2020 ОСОБА_15 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 , яка незаконно займається збутом наркотичних засобів за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 .
Відповідно до рапорту О/у СКП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_33 від 08.09.2020 наявна інформація, що громадянин ОСОБА_34 на території м. Бердичева збуває наркотичні засоби, а саме канабіс. Хоча обвинувальний акт не містить жодної інформації про те, що ОСОБА_13 збувала або вживала наркотичний засіб - канабіс.
Згідно даних Протоколу огляду та вручення грошових коштів від 22.09.2020 ОСОБА_15 вручено кошти в сумі 400 грн, а саме купюри по 200 грн.
Згідно Протоколу огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення в нього речей від 22.09.2020 ОСОБА_15 придбав у ОСОБА_13 амфетамін за 200 грн та передав вказаний згорток працівникам поліції.
Згідно до Протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 22.09.2020 ОСОБА_15 о 15 год. 40 хв зустрівся з ОСОБА_13 , яка передала йому паперовий згорток, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору, за що ОСОБА_15 передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 200 грн.
Згідно з Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль місця за період часу 22.09 по 29.09.2020 від 29.09.2020 з фото таблицею до нього, до квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_13 заходять і виходять особи, зовні схожі на наркозалежних.
Згідно Протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 22.10.2020, ОСОБА_27 зустрівся з ОСОБА_13 , після чого вони разом ідуть до магазину «Наш край», де через термінал вони заплатили кошти за придбаний наркотичний засіб. Далі ОСОБА_19 та ОСОБА_16 йдуть разом до буд. АДРЕСА_5 , де ОСОБА_13 за газовою трубою взяла згорток з фольги. Потім вони разом пішли до під`їзду будинку, де обвинувачена розбавила придбаний наркотичний засіб та розділила його на дві частини. Один з шприців віддала ОСОБА_15 , який ОСОБА_16 видав працівникам поліції в присутності понятих. Як встановлено під час судового розгляду свідок ОСОБА_30 , яка вказана понятою, суду зізналася, що не була присутня під час проведення вищевказаної слідчої дії, не бачила, як і кому вручалися кошти для здійснення оперативної закупки, бачила лише чоловіка, який привіз до відділку поліції шприц з речовиною. Вона лише підписала документи, які їй дали працівники поліції.
Згідно до протоколу обшуку від 23.10.2020, який проводився в приміщенні квартири ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 , працівниками поліції нічого не виявлено.
Суд переконаний, що Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 22.09.2020, сам по собі є недостатнім доказом винуватості ОСОБА_13 у вчиненні злочину - ст.307 КК України. Суд зазначає, що даний протокол не містить інформації, на підставі якої можна встановити, чи відбулось придбання, зберігання наркотичного засобу саме з метою збуту, чи була попередня змова ОСОБА_13 з Марчуком, чи відбулась передача наркотичних засобів тощо - тобто обставини, які мають вирішальне значення для встановлення складу інкримінуємого злочину.
Крім того, жоден факт, викладений в обвинувальному акті, не підтверджено показаннями легендованої особи (закупника), явка якої у судові засідання має бути забезпечена стороною обвинувачення.
При цьому, суд сприяв стороні обвинувачення у виклику свідка ОСОБА_15 для допиту, неодноразово оголошуючи перерви в судовому засіданні для його виклику, однак в подальшому прокурор відмовився від виклику ОСОБА_15 , обґрунтовуючи свою відмову тим, що останній помер, про що свідчить лист Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 15.02.2022, який був направлений на адресу суду за його запитом.
Також стороною обвинувачення не було надано суду будь яких належних, достовірних та допустимих доказів про те, що наданий ОСОБА_15 працівникам поліції амфетамін був придбаний саме у ОСОБА_13 , а не у будь якої іншої особи, та саме за кошти, які були надані ОСОБА_15 працівниками поліції. У зв`язку з цим, суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_29 та ОСОБА_36 , які є працівниками поліції, що безпосередньо проводили зазначену слідчу дію та зацікавлені у результаті.
Надаючи оцінку встановленим в ході судового розгляду обставинам з приводу обвинувачення ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307 КК України за епізодом від 22.09.2020, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до закріпленої в ст. 17 КПК України презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, як загальної засади кримінального провадження, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Європейський суд з прав людини у п. 150 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
За змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення винуватість.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, суд повинен оцінювати докази на основі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи сукупність вищевказаних обставин, на переконання суду, ні кожен досліджений судом доказ окремо, ні сукупність зібраних доказів не доводять поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченої ОСОБА_13 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року N 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "indubioproreo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у кримінальних провадженнях, всі сумніви щодо події кримінального правопорушення та винуватості особи у його вчиненні тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах "Ірландія проти Сполученого Королівства", "Яременко проти України", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Кобець проти України").
Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Аналогічна позиція викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» в розумінні Суду принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим. (Barberа, MesseguandJabardo v. Spain, judgmentof 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами не доведено поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за фактом придбання та зберігання з метою збуту, а також збуту психотропних речовин та наркотичних засобів, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
При призначенні ОСОБА_13 покарання в межах доведеного обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, характеризується посередньо, не працює, раніше судима, перебуває на обліку в лікаря нарколога з 19.08.2005.
Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, є рецидив злочинів.
З урахуванням обставин вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченої, яка не працює, раніше судима, характеризується посередньо, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, доходить висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, яке, на переконання суду, є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати в розмірі на залучення експертів для проведення експертизи наркотичних засобів, які вона придбала та зберігала без мети збуту.
При цьому, оскільки суд дійшов висновку про необхідність виправдання обвинуваченої у пред`явленому обвинуваченні за фактами збуту 22.09.2020 психотропної речовини, тому понесені витрати на залучення експертів за даним фактом стягненню з обвинуваченої не підлягають, а їх необхідно віднести на рахунок держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна - підлягають скасуванню.
Підстав для застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Беручи до уваги, що під час судового розгляду доказів про те, що наркотичні засоби та психотропна речовина, які були вилучені у ОСОБА_13 під час досудового розслідування, є речовими доказами суду не надано, тому вирішити їх долю суд на даний час не має можливості. Це питання може бути вирішеним у порядку виконання судового рішення.
Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України визнати невинуватою та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_13 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Початок строку покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування призначеного покарання строк її попереднього ув`язнення з моменту її фактичного затримання, тобто з 22 жовтня 2020 року по 03 лютого 2022 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Відповідно до ч. 7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування призначеного покарання строк її перебування під цілодобовим домашнім арештом, в період з 04 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року, із розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2020.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- мобільний телефон «HUAWEI» чорного кольору з тріщинами на екрані, поміщеного до спецпакету № EXP0209718, штани спортивного типу з двома білими полосами повернути ОСОБА_13 .
Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави 9153 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят три) грн 20 коп. судових витрат за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору, направити захиснику.

Суддя: ОСОБА_1