Справа № 643/1638/25
Провадження № 1-кс/643/630/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0007834, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

встановив:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007834 від 27.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 426-1 КК України за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці та час, розробив злочинну схему систематичного, продовжуваного отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо прийняття рішення про постановлення на облік військовозобов`язаних осіб у вказаному ОРТЦК та СП без їх особистої явки, та у подальшому - регулярної видачі повісток про виклик до вказаного ОРТЦК та СП, що забезпечують підстави для вільного пересування військовозобов`язаних осіб без доставлення до інших відділів ОРТЦК та СП.

Так, ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, на початку вересня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) запропонував військовозобов`язаному ОСОБА_7 за неправомірну вигоду в розмірі 1500 доларів США вплинути на рішення посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважених на постановку військовозобов`язаних на облік, щодо постановки на військовий облік у вказаному ІНФОРМАЦІЯ_2 та в отримання військово-облікового документа - військового квитка із так званим «VIN-кодом» без особистої явки військовозобов`язаного ОСОБА_7 до приміщення ОРТЦК та СП, та у подальшому: за неправомірну вигоду в розмірі 1500 гривень щоразово, видачу щомісячно повісток нібито для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактично які можна буде пред`явити іншим представникам ТЦК та СП, створюючи вид легітимності документів для запобігання мобілізації.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 має значні особисті зв`язки із посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вплив на них та прийняття ними рішень, зрозумів, що без послуг ОСОБА_6 в постановці на військовий облік, він може бути мобілізований до лав Збройних Сил України, та в подальшому без отриманих повісток від ОСОБА_6 , які будуть створювати видимість його виклику до РТЦК та СП, він також може бути доставлений до ТЦК та СП для проходження ВЛК та подальшою мобілізацією до лав Збройних Сил України, вимушений був погодились на протиправну пропозицію.

Так, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, на початку вересня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений), перебуваючи поблизу станції метро «Центральний ринок» у м. Харкові, отримав від ОСОБА_7 неправмірну вигоду у розмірі 1500 доларів США та копії документів, необхідних для постановлення на військовий облік. Після чого, використовуючи свої особисті зв`язки з невстановленими на теперішній час посадовими особами, зловживаючи впливом на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечив перебачу документів ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та постановлення останнього 16.09.2024 на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 без особистої явки ОСОБА_7 та без написання ним власноручно необхідної заяви для постановлення на такий облік.

У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, під час особистих зустрічей з ОСОБА_7 та на картковий рахунок, неодноразово отримував неправомірну вигоду у розмірі 1500 грн. за видачу щомісячно повісток нібито для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактично які можна буде пред`явити іншим представникам ТЦК та СП, створюючи вид легітимності документів для запобігання мобілізації, а саме:

15.10.2024 ОСОБА_6 на свій особистий картковий рахунок банку «Приватбанк» отримав 1500 грн. від військовозобов`язаного ОСОБА_7 , після чого, засобами поштового зв`язку «Нова пошта» направив на адресу ОСОБА_7 повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.11.2024, яка була фактично отримана ОСОБА_7 18.10. 2024 та за якою ОСОБА_7 , на підставі впливу ОСОБА_8 на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 міг фактично не з`являлися.

15.11.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу перехрестя по вул. Пискунівська та вул. Різдвяна у м. Харкові, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 отримав 1500 грн. від військовозобов`язаного, після чого, передав останньому повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.12.2024, за якою ОСОБА_7 , на підставі впливу ОСОБА_8 на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 міг фактично не з`являлися;

13.12.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу виходу зі станції метро «Центральний ринок» по пр. Машинобудівників у м. Харкові, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 отримав 1500 грн. від військовозобов`язаного, після чого, передав останньому повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.01.2025, за якою ОСОБА_7 , на підставі впливу ОСОБА_8 на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 міг фактично не з`являлися;

13.01.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будівлі по вул. Полтавський шлях, 192, під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 отримав 1500 грн. від військовозобов`язаного, після чого, передав останньому повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.01.2025, за якою ОСОБА_7 , на підставі впливу ОСОБА_8 на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 міг фактично не з`являлися.

Таким чином, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел,, спрямований на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів отримав вуд. ОСОБА_7 неправомірну вигоду на суму 1500 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 16.09.2024 становить 61 тис. 965 грн.) та 6 тис. грн., тобто на загальну суму 67 тис. 965 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці та час, розробив злочинну схему систематичного, продовжуваного отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме за вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо прийняття рішення про постановлення на облік військовозобов`язаних осіб у вказаному ОРТЦК та СП без їх особистої явки, та у подальшому - регулярної видачі повісток про виклик до вказаного ОРТЦК та СП, що забезпечують підстави для вільного пересування військовозобов`язаних осіб без доставлення до інших відділів ОРТЦК та СП.

Так, ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, на початку вересня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) запропонував військовозобов`язаному ОСОБА_9 за неправомірну вигоду в розмірі 1600 доларів США вплинути на рішення посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважених на постановку військовозобов`язаних на облік, щодо постановки на військовий облік у вказаному ІНФОРМАЦІЯ_2 та в отримання військово-облікового документа - військового квитка із так званим «VIN-кодом» без особистої явки військовозобов`язаного ОСОБА_9 до приміщення ОРТЦК та СП, та у подальшому: за неправомірну вигоду в розмірі 1500 гривень щоразово, видачу щомісячно повісток нібито для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактично які можна буде пред`явити іншим представникам ТЦК та СП, створюючи вид легітимності документів для запобігання мобілізації.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 має значні особисті зв`язки із посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вплив на них та прийняття ними рішень, зрозумів, що без послуг ОСОБА_6 в постановці на військовий облік, він може бути мобілізований до лав Збройних Сил України, та в подальшому без отриманих повісток від ОСОБА_6 , які будуть створювати видимість його виклику до РТЦК та СП, він також може бути доставлений до ТЦК та СП для проходження ВЛК та подальшою мобілізацією до лав Збройних Сил України, вимушений був погодились на протиправну пропозицію.

Так, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, 29.11.2024, перебуваючи поблизу станції метро «Центральний ринок» по вул. Піскунівській у м. Харкові, отримав від ОСОБА_9 неправмірну вигоду у розмірі 1600 доларів США, військовий квиток останнього та копії документів, необхідних для постановлення на військовий облік. Після чого, використовуючи свої особисті зв`язки з невстановленими на теперішній час посадовими особами, зловживаючи впливом на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , забезпечив перебачу документів ОСОБА_9 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та постановлення останнього 02.12.2024 на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 без особистої явки ОСОБА_7 та без написання ним власноручно необхідної заяви для постановлення на такий облік. Після чого, 05.12.2024, поблизу станції метро «Центральний ринок» по вул. Піскунівській у м. Харкові, під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 передав останньому військовий квиток останнього із вклеєним т.зв. «штрих-кодом», що свідчить про постановку на облік та оновлення даних військовозобов`язаного.

У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, під час особистих зустрічей з ОСОБА_9 , неодноразово отримував неправомірну вигоду у розмірі 1500 грн. за видачу щомісячно повісток нібито для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а фактично які можна буде пред`явити іншим представникам ТЦК та СП, створюючи вид легітимності документів для запобігання мобілізації, а саме:

24.12.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу перехрестя по вул. Пискунівська та вул. Різдвяна у м. Харкові, під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 , отримав 1500 грн. від військовозобов`язаного, після чого, передав останньому повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 21.01.2025, за якою ОСОБА_10 , на підставі впливу ОСОБА_8 на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 міг фактично не з`являлися;

27.01.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу вул. Полтавський шлях, 184 у м. Харкові, під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 отримав 1500 грн. від військовозобов`язаного, після чого, передав останньому повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 18.02.2025, за якою ОСОБА_9 , на підставі впливу ОСОБА_8 на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 міг фактично не з`являлися.

Після цього ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронного органу у порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел,, спрямований на систематичне, продовжуване одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів отримав вуд. ОСОБА_7 неправомірну вигоду на суму 1600 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 29.11.2024 становить 66 тис. 544 грн.) та 3 тис. грн., тобто на загальну суму 69 тис. 544 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні під час затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України, проведено особистий обшук останнього, під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти в розмірі 3000 грн. (6 купюр номіналом по 500 грн. ІВ7903994, ЕУ1189174, АЛ5511619, ХЖ1474377, ГМ6265925, ВТ3821892); мобільний телефон ОСОБА_6 Samsung сірого кольору; військовий квиток ОСОБА_6 , повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , довідка про постановку на облік ОСОБА_6 ; банківські картки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

На теперішній час встановлено, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку вищевказані речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання з`явилася, просила клопотання задоволити з підстав, у ньому наведених.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судове засідання з`явився, просив у задоволені клопотання відмовити, обґрунтувавши свою позицію відповідними нормами кримінально-процесуального закону.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, заслухавши учасників розгляду матеріалів клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 28.01.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Постановою старшого слідчого в ОВС ТУ ДБР у м. Полтаві від 28.01.2025 вилучені грошові кошти в розмірі 3000 грн. (6 купюр номіналом по 500 грн. ІВ7903994, ЕУ1189174, АЛ5511619, ХЖ1474377, ГМ6265925, ВТ3821892); мобільний телефон ОСОБА_6 Samsung сірого кольору; військовий квиток ОСОБА_6 , повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , довідка про постановку на облік ОСОБА_6 ; банківські картки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

При цьому слідчим суддею критично оцінюється можливість вилучення телефону підозрюваного, який неідентифіковано органом досудового розслідування у матеріалах клопотання. При цьому захисником в судовому засіданні повідомлено, що вказаний телефон добровільно надавався підозрюваним органу досудового розслідування під час проведення слідчої дії в спосіб розблокування паролю. Органом досудового розслідування належними доказами даний факт не спростовано. Відтак всі сумніви трактуються в користь особи.

Не доведено необхідності арешту решти майна, зокрема військового квитка ОСОБА_6 , позаяк такий документ повинен перебувати при особі.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання частково. Саме застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання, в тому числі часткового, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, вилучені в ході проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України, а саме: 3 000 грн (6 купюр номіналом по 500 грн. ІВ7903994, ЕУ1189174, АЛ5511619, ХЖ1474377, ГМ6265925, ВТ3821892), шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ними; накласти арешт на мобільний телефон ОСОБА_6 . Samsung сірого кольору, вилучений в ході проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України, шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

Зберігання грошових коштів, зазначених у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010; зазначений у другому абзаці мобільний телефон ОСОБА_6 . Samsung сірого кольору повернути під відповідальне зберігання власнику без права на відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 05.02.2025 о 16.40.

Слідчий суддя ОСОБА_1