Справа № 404/2533/25
Номер провадження 1-кп/404/92/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000532 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клокушно Окницького району республіки Молдова, молдованина, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

-09.12.2009 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, 02.02.2016 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання.

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

20.02.2025 року близько 13 годин 00 хвилин, тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_3 , перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де піднявшись на 1 поверх, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить гр. ОСОБА_5 та в якій він перебував напередодні, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що вхідні двері до вказаної квартири не зачинені на замок та, що у вказаній квартирі знаходяться матеріальні цінності, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення, вважаючи, що його злочинні протиправні дії не будуть помічені, через незачинені вхідні двері, проник шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені на замок, до приміщення квартири АДРЕСА_4 .

Перебуваючи в приміщенні вказаною квартири, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, взяв до рук майно, яке на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: персональний комп`ютер «Beelink BT3 PRO MINI/GB» (BT3PROII E 464ZCAW64), вартістю 6901,47 гривень, та плазмовий телевізор «THOMSON 32D12», вартістю 3066 гривень та вийшов з приміщення квартири АДРЕСА_4 , тобто з місця скоєння злочину зник.

В подальшому, ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_5 , матеріальні збитки на загальну суму 9967,47 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він 20.02.2025 року, о 13 год. 00 хв. проник до квартири АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_5 та викрав звідти телевізор, комп`ютер. Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є закінченим умисним тяжким злочином, особу винного, який не одружений, осудний, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше не судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, не працює, раніше судимий, не одружений, на обліках в лікарнях не перебуває, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; персональний комп`ютер «Beelink BT3 PRO MINI/GB» залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 2785 грн. 65 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1