Справа № 569/1646/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши клопотання власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню № 0002668 від 17.08.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,-

встановив:

До початку судового розгляду власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_8 "ячеслав Миколайовичподали клопотання про скасування арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв.м, по кримінальному провадженню № 0002668 від 17.08.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Клопотання обгрунтовують тим, що їх, як співвласників майна, на яке накладено арешт, не було повідомлено про розгляд такого клопотання та вони не були присутні при його розгляді. У клопотанні про арені майна від 21 вересня 2017 року (надаємо копію клопотання) слідчий ОСОБА_9 не навів жодного обгрунтування необхідності накладення арешту на наше майно. У тексті клопотання про арешт майна від 21 вересня 2017 року, слідчий не надав суду жодної інформації та доказів про те, що щодо їхнього майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, як того вимагає КПК України. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання не повинно зачіпати майнових прав інших співвласників майна (часток в спільній сумісній власності інших співвласників майна) через неможливість в подальшому застосування конфіскаціїмайна як виду покарання до таких часток.

Просять скасувати арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв.м, що належить співвласникам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 В" ОСОБА_11 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, який було накладено ухвалою Печерського районного суду м.Київа 25 вересня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення вказаного клопотання та просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши димку учасників судвого розгляду суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Нормами статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній особі гарантується право мирного володіння

своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 49 Кримінально-виконавчого кодексу України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності.

Відповідно до частини 2 статті 49 Кримінально-виконавчого кодексу України, не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні.

Наведені норми свідчать про те, що конфіскація майна як вид покарання не може бути застосована до частки інших співвласників, що є в спільній сумісній власності з засудженим.

Такий висновок узгоджується і з практикою ССПЛ. У справі Денисова та Мойсеєва проти Росії (постанова від 01.04.2010, заява N? 16903/03, $64-65) ЄСПЛ встановив порушення статті І Першого протоколу до Конвенції у випадку накладення арешту на майно інших співвласників у спільній сумісній власності. Таким чином ССПЛ констатував, що втручання в індивідуальні права особи є непропорційним, якщо не веде до правомірних цілей.

Таким чином, застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання не повинно зачіпати майнових прав інших співвласників майна (часток в спільній сумісній власності інших співвласників майна) через неможливість в подальшому застосування конфіскації майна як виду покарання до таких часток.

Згідно абз. 1 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N?S «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності с спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема. с квартира (будинок). житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім?ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року No 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду").

З Свідоцтва про право власності на житло від 14 лютого 2001 року просимо суд встановити, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , на яку ухвалою Печерського районного суду ОСОБА_12 від 25 вересня 2017 року, постановленою у справі N? 757/55883/17-к накладено арешт, належить на праві приватної спільної сумісної власності громадянину ОСОБА_7 та членам його сім?ї Кудріній ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . Наголошуємо на тому, що квартира с спільною сумісною власністю і на даний час частки співвласників не виділені.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 314-315 КПК України, ст.41 Конституції України, суд

ухвалив:

Клопотання власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню № 0002668 від 17.08.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.368 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв.м, що належить співвласникам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 В" ОСОБА_11 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, який було накладено ухвалою Печерського районного суду м.Київа 25 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1