17.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/1491/17
1-кп/205/355/25
Провадження №1-кп/205/355/25
Справа №205/1491/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений спосіб незаконно придбав інгредієнти для виготовлення психотропної речовини «метамфетамін», а саме: 130 таблеток, які знаходяться у 13 конвалютах з написом «Ефіна» та містять псевдоефедрін, який віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, які став незаконно зберігати за місцем свого проживання: у кв. АДРЕСА_2 . 14 лютого 2017 року, в період часу з 15 години до 15 години 37 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська проведено обшук за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено 130 таблеток, які знаходяться в 13 конвалютах з написом «Ефіна», які містять псевдо ефедрин, який віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, маса якого складає 6,3960 г., що є особливо великим розміром.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що він дійсно, при зазначених у обвинувальному акті обставинах, придбав пігулки «Ефіна» з метою використання їх для виготовлення психотропної речовини «метамфетамін», які став зберігати за місцем свого проживання: у кв. АДРЕСА_2 . 14 лютого 2017 року, в період часу з 15 до 15 години 40 хвилин, за місцем його проживання працівниками поліції, в присутності понятих, був проведений санкціонований обшук, під час якого були виявлені та вилучені 130 таблеток «Ефіна», які він зберігав для виготовлення психотропної речовини метамфетамін.

Винуватість ОСОБА_4 також повністю підтверджується письмовими доказами: протоколом обшуку від 14 лютого 2017 року (а.с.27-31), згідно з яким працівниками поліції, у присутності понятих, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 130 таблеток, які знаходяться в 13 конвалютах з написом «Ефіна», які згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/468 від 23 лютого 2017 року (а.с.35-39), містять псевдоефедрин, який віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю. Маса псевдоефедрину складає 6,3960 г., що є особливо великим розміром, а також долученими до справи речовими доказами (а.с.40), якими визнано вилучені під час обшуку психотропна речовина та прекурсор.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує його дії за ч.3 ст.311 КК України, як незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.75,76 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання. Крім того, з урахуванням положень ст.77 КК України, суд вважає за необхідне не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи у сумі 2116,96 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.311 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/468 від 23 лютого 2017 року в розмірі 2116 гривень 96 копійок.

Речові докази по справі: спец пакети №3567685 та №0072711 із вмістом, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ДРУП №1 (ДВП) ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1