УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002839 від 12.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що «у провадженні слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0002839, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме: ст. 2, яка передбачає, що наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця II містить наркотичні засоби і психотропні речовини, включені до списків № 1 і № 2, обіг яких на території України обмежено та стосовно яких установлюються заходи контролю, ст. 7, яка передбачає, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, ст. 12, яка передбачає, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, ст. 25, яка передбачає, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється та ст. 27, яка передбачає, що придбання наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, не маючи відповідно дозволу, з метою отримання незаконного прибутку від протиправної реалізації психотропних речовин в особливо великих розмірах у вересні 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою мобільного застосунку «Telegram» замовив, та в подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці отримав, чим умисно незаконно придбав з метою збуту психотропну речовину амфетамін, загальною масою 96,311 г, обіг якої згідно Списку № 2 Таблиці №2 обмежено.

В подальшому, ОСОБА_5 , у вересні 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перемістив вищевказану психотропну речовину амфетамін, загальною масою 96,311 г, за адресою свого фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , після чого, 26.09.2024 в раню пору доби, перемістив її для зберігання з метою подальшого незаконного збуту до лісосмуги, неподалік траси М-30 за координатами Lat 49.361472 Long 26.982037, де й зафіксував місце зберігання за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 12 Pro 5G».

27.09.2024, в ході огляду місця події за координатами Lat 49.361472 Long 26.982037, виявлено поліетиленовий пакет, в середині якого виявлено 2 зіп-лок пакети із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, загальною масою 96,311 г., обіг якої обмежено, яку ОСОБА_5 умисно зберігав за вищевказаними координатами, з метою подальшого незаконного збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконних придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, предметом яких була психотропна речовина в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

27 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 3 ст. 307 України.

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна як виду покарання.

В ході досудового розслідування, слідчим, з метою розшуку майна та активів на території України, які належать ОСОБА_5 , придбаних або отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на які може бути накладено арешт в даному кримінальному провадження, з метою забезпечення конфіскації таких активів, як виду покарання, було надіслано запит до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до інформації наданої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 1/2 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із вищевикладеним, з метою конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладені арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Власник майна, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України, про розгляд клопотання не повідомлявся.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч.5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На підставі ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак, вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002839 від 12.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 3 ст. 307 КК України.

27.09.2024 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а отже останній набув статусу підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 дійсно належить 1/2 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку просить накласти арешт слідчий.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки додано докази, що вказана 1/2 частина квартири належить ОСОБА_5 , останній набув статусу підозрюваного, в зв`язку з тим, що 27.09.2024 р. його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

А тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накладення арешту, з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження, на вищевказане майно, що належить ОСОБА_5 , зокрема, на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 ,- задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя