печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: електронний пристрій прямокутної форми з антеною та маркуванням «К-68 RF DETECTOR».

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, у період з 07.12.2023 до 26.12.2023, увівши в оману представників військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відповідність 20 000 спальних мішків технічним вимогам від 03.06.2017 № 2/244, переслідуючи корисливі мотиви з метою заволодіння шляхом обману належними військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України коштами у розмірі 30 000 000 грн, доставив за адресою: АДРЕСА_2 для потреб Національної гвардії України 20 000 спальних мішків неналежної якості за накладними № 289 від 07.12.2023, № 290 від 13.12.2023, № 291 від 20.12.2023 та № 292 від 26.12.2023, вчинивши усі залежні від нього дії для доведення свого злочинного умислу до кінця.

Після цього на підставі вказаних накладних військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України видано платіжні інструкції № 9045 (внутрішній номер 313871542) від 12.12.2023, № 9194 (внутрішній номер 315523512) від 15.12.2023, № 9591 (внутрішній номер 318161337) від 22.12.2023, № 9984 (внутрішній номер 319766210) від 26.12.2023, на перерахування із розрахункового рахунку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України НОМЕР_2 на розрахунковий рахунок ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» НОМЕР_3 грошових коштів в загальному розмірі 30 000 000,00 грн., якими ОСОБА_5 за місцем реєстрації ТОВ «МЕГАПОЛІС-КР» за адресою: м. Київ, вул. Шепелєва Миколи, буд. 6, офіс 1, після їх перерахування у період з 12.12.2023 до 26.12.2023 на рахунок товариства заволодів шляхом обману, тобто вчинивши шахрайство в особливо великих розмірах, заподіявши військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріальних збитків на загальну суму 30 000 000,00 грн.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у шахрайстві, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 757/54889/24-к надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно, а саме: електронний пристрій прямокутної форми з антеною та маркуванням «К-68 RF DETECTOR».

Постановою слідчого від 20.12.2024 вказане вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, є обґрунтована необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор групи прокурорів направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Так, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Так, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідуються у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування ризиків відчуження, знищення, спотворення речових доказів у кримінальному провадженні є цілком обґрунтованими.

Викладене в клопотанні прокурора переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Також слідчий суддя враховує необхідність забезпечення проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, що призначена у кримінальному провадженні постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 від 20.12.2024 року.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, а саме: вилучене в ході обшуку місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: електронний пристрій прямокутної форми з антеною та маркуванням «К-68 RF DETECTOR», оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000021 від 09.02.2024, на майно, а саме:

- на вилучене в ході обшуку місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: електронний пристрій прямокутної форми з антеною та маркуванням «К-68 RF DETECTOR».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1